174 



20 — 30", röret B tleremot vid 9 — 10" temperatur. Röret A 

 hade nu inom o timmar uppsugit vatten, så att jorden var 

 fullständigt genomfuktad, då dubbelt så lång tid erfordrades 

 för jordens fullständiga fuktning i röret B. Jorden i röret 

 A hade upptagit 1G,75 kubik centimeter vatten, i röret B 

 deremot 16 kub. c.m,, i förra fallet 33,5 "/o? i ^^^t senare 

 32,0 7o' Häraf skulle man kunna draga det resultat, att 

 temperaturen befordrar hastigheten af vattnets kapillära rö- 

 relse, men huruvida olikheten i den upptagna qvantiteten 

 vatten kan tillräkuas temperaturens inflytande, måste lemnas 

 oafgjordt. Det synes oss sannolikt, att temperaturen utöfvar 

 ett positivt inflytande på den kapillära hastigheten, men tages 

 härvid i betraktande, att den kapillära rörelsen, vid 100" C. 

 temperatur, är = O, skulle det erfordras att bestämma den 

 gräns, inom hvilken temperaturen utöfvar ett påskyndande 

 inflytande på vattnets kapillära rörelse, hvilket, så vidt jag 

 har mig bekant, icke blifvit utredt. Säkert är dock att åker- 

 jorden, under de klimatiska förhållanden som råda i Fin- 

 land, den varmaste tiden af året, icke äger 74 af den tem- 

 peratur, vid hvilken kapillariteten upphör att verka. Vid så- 

 dan värmegrad förlorar jorden äfven sitt hygroskopiskt bundna 

 vatten. Om jorden är mättad med vatten, aflägsnas en del 

 genom afdunstning, hvarigenoui den odlade jordens vatten- 

 halt modifieras, i öfverensstivnmelse med de kultiverade väx- 

 ternas behof. Då jorden, vid f^tark nederbörd, mättas med 

 vatten, minskas, sedan nederbörden upphört, vattnet i jorden 

 genom afdunstning. Detta inträöar dock icke i den händelse, 

 att vatten oaf brutet tillföres matjorden från djupet, då t. ex. 

 alfven innehåller större kapillarrum än den ofvanliggande 

 matjorden. Vid ett sådant förhållande, uppstiger från detta 

 lager vatten, enligt lagarne för kapillariteten, i samma för- 

 hållande som vattnet afdunstar från ytan, hvaraf följden kan 



