188 i 



i 



mtlrka endast, att man kan såsom säkert antaga, att jorden 1 



ahsorberm- en större mängd (jäser, då dess temperatur är i 



lägre. Med ledning af livad vi ofvanföre anfört är det klart, 



att jorden genom denna gasabsorption uppvärmes, livilket ' 



äfven ådagalägges af det väl kända faktum, att en om hösten 



med ändamålsenligt redskap plöjd jord, om våren uppvärmes 



tidigare än sådan jord, som om hösten icke blifvit rörd af ' 



plogen. Dessa fysiska lagar äro den rationella grunden för \ 



den stundom omstvistade nyttan eller skadan af höstplöjning. \ 



Häraf finner man klart, att för bestämmandet af nytta eller 



skada med denna operation, jordens beskaffenhet och det 



använda redskapet först måste bestämmas. Tages nu härvid f 



i betraktande, att denna operation afser att befordra jordens i 



absorption af gaser, hvarigenom dess temperatur ökas, synes '■ 



det oss klart, att höstplöjning medför nytta, som icke kan be- \ 



stridas, om jorden är hvad man kallar sluten, och plöjes med j 



ändamålsenligt redskap., så att den på kant ställda jordskif- -\ 



i 



van på 3 sidor omgifves af luft, emedan gasabsorptionen här- ■> 



igenom befordras. Men då det är bekant, att gaser icke 'j 



kunna intränga i jordrummen om de innehålla vatten, finner [ 



raan lika klart: att om höstplöjning skall medföra den fördel j 



som dermed åsyftas, jorden, då den plöjes, icke får vara för ] 



våt, att alla diken i den omsorgsfullt plöjda jorden skola '. 



rensas, och de så kallade vattfårorna omsorgsfullt öp2)nas, I 



förr än den plöjda jorden kan anses hafva blifvit försatt i \ 



ett rationelt vinter qv arter. Vi tro att få jordbrukare hos oss \ 



fästat vigt vid dessa rationella grunder för den höstplöjning 



de genomfört, emedan vi endast genom ett sådant antagande 



kunna förklara orsaken till de olika så kallade åsigter ^) som 



blifvit i detta afseende uttalade. 



*) Vi utgå frän den förutsättning, att en åsigt förutsätter insigt. 

 Är detta icke förhållandet, faller den såkallade åsigten inom smakens om- 

 råde. De gustibus non est disputanduni. 



