189 



Beträffande den kemiska beskaffenheten af de gaser, 

 som absorberas af jorden, liafva vi att fästa vigt vid ath-^ 

 nios2)haerisk luft, kolsyra, ammoniak och vattendunst, 



a) Absorption af athmosphaerisk luft. 



Såsom inledning till utredningen af denna för jordbruket 

 vigtiga verksamhet, anse vi oss böra lemna en kort redo- 

 görelse för den athmosphaeriska luftens kemiska sammansätt- 

 ning. Den luft, som vi andas, innehåller sijre och qväfve, 

 kolsyra, vattendunst och ammoniak till olika qvantitet, rela- 

 tivt till hvarandra, och under omvexlande förhållanden. Luf- 

 ten innehåller i allmänhet på 100 volymer 20,9 delar syre 

 och 79,1 qväfve. Den i vatten upplösta luften innehåller i 

 100 volymer 32 delar syre och 68 delar qväfve '•"). I den luft, 

 som innehålles i snö, fann Boussingault i 100 volymer endast 

 17 — 19 delar syre, så väl i Paris, som på den andiska bergs- 

 kedjan. Men ehuru sammansättningen af den luft, som var 

 innesluten i snöflaskor, var sådan vi meddelat, erfor han, 

 att sedan snön smält och vattnet blef kokadt, innehöll det 

 12 delar syre och 68 delar qväfve, hvaraf man finner, att 

 regnvatten och smältande snö tillföra jorden betydlig qvanti- 

 tet syre och qväfve. 



Den qvantitet kolsyra^ som förekommer i athmosphae- 

 riska luften, har af de Saiissure blifvit bestämd till 3,2 — 5,7 

 volymer på 10,000 delar luft, ett resultat som nära öfverens- 

 stämmer med de resultat, som vunnits af Brunner, Boussin- 

 gault m. fl. Dessa uppgifter hänföra sig dock endast till de 

 djupare lagren; ty ju högre man stiger, desto mera tilltager 

 kolsyrehalten, i öfvereusstämmelse hvarmed Schlagintveit fann 

 att 10,000 delar luft å Monte Rosa i medeltal innehåller 7,9 



") Ann. de Chim. et de Thys. T. XLIV p. 257. 



