191 



syra (Mulder) m. fl. bildas, hvilka sedan förenas med andra 

 kroppar, som i den nya föreningen spela rol af baser till 

 salter o. s. v. 



Schilhler fann, att fullkomligt torr jord på 30 dagar 

 hade upptagit så litet syrgas, att det knappt kunde märkas, 

 hvaraf det blifvit konstateradt, att syre på fysikalisk väg, till 

 ganska ringa qvantitet upptages af jordpartiklarne, såsom vi 

 äfven ofvanföre meddelat. För att åter upptagas genom ke- 

 misk absoi'ption, erfordras närvaro af vatten, och har man 

 funnit, att detta upptagande sker t. o. m. om icke annat vat- 

 ten finnes än det af jordpartiklarne hygroskopiskt bundna. 

 Förekommer i jorden kapillariskt vatten, äfvensom vatten i 

 de icke kapillära rummen, så stiger denna absorption till 

 dubbelt och derutöfver. Härvid må likväl anmärkas, att, 

 emedan vattnet upptager endast ringa mängd athmosphaerisk 

 luft, som derjemte långsamt rör sig i detsamma, inskränkes 

 denna syreabsorption väscndtligt, om jorden är mättad med 

 vatten. Tvärtom inträder i sådant fall en desoxidation, eller 

 en reduktion i st. f. oxidation. Största qvantitet syre upp- 

 tages af humus, och alla sådana jordarter, som innehålla 

 större mängd humusartade ämnen, upptaga äfven i samma 

 förhållande mera syre, hvaraf en ökad oxidationsprocess är 

 den omedelbara följden. 



Äfven qväfgas kondenseras till ringa qvantitet på ytan 

 af jordpartiklarne, och, då denna gas icke, såsom syre, ingår 

 någon kemisk förening med de olika ämnen, hvilka såsom 

 kemiska beståndsdelar ingå i jordpartiklarne, upptager jor- 

 den qväfve till ganska ringa qvantitet. Väl har den förmo- 

 dan blifvit framställd, att qväfgas i jorden skulle oxideras 

 till salpetersyra eller omsättas till annnoniak, men att för- 

 hållandet skulle vara sådant betviflas med skäl, ehuru det 

 måste medgifvas, att någon likartad kemisk process förekom- 



