192 



mer vid vattnets afduiistiiiiig från jordrummen, såsom vi of- 

 vanföre meddelat. 



Af hvad vi anfört om syrets kemiska inflytande på jord- 

 partiklarnes beståndsdelar, kan man uppställa mineraliska 

 ämnens förvittring och organiskeb ämnens sönder delning så- 

 som resultat af den athmosphaeriska luftens ahsorption af 

 jorden, livilken absorption till qvantiteten väsendtligt beror 

 af den mängd fina partiklar en jordart innehåller. 



Stöckhardt har genom experiment visat, hvilket vigtigt 

 inflytande den athmosphaeriska luftens tillträde till jorden 

 utöfvar på växtproduktionen. Han fyllde 2 olika kärl med 

 jord och planterade växter i hvartdera. I det ena kärlet in- 

 leddes athmosphaerisk luft underifrån, i det andra icke. Re- 

 sultatet häraf var, att den i det första kärlet producerade 

 växtmassan hade en dubbelt större vigt än i det andra kär- 

 let. Såsom praktiskt resultat af detta experiment kan man 

 således framställa: att en omsorgsfull jordbrukare bör genom 

 jordens luckring och omsorgsfulla beredning, medelst ända- 

 målsenliga redskap, luckra den jord han odlar, för att så- 

 lunda befordra den yttre luftens inträngande, emedan här- 

 igenom åstadkommes en sådan kemisk omsättning af de växt- 

 närande ämnen, hvilka jorden innehåller, att dessa bringas i 

 den lösliga form, som befordrar deras öfvergång i växterna, 

 i öfverensstämmelse 'med lagarne för diffusion. Att luften i 

 jordrummen innehåller mindre qvantitet syre än den yttre luf- 

 ten beror, enligt hvad ofvanföre blifvit meddeladt, på dess 

 raska absorption i förhållande till qväfvets. Denna a priori 

 framställda slutsats har äfven blifvit bekräftad af Boussin- 

 gault och Lewi, hvilka funno luften i en gödslad åkerjord 

 sammansatt af endast 11,47 syre och icke mindre än 88,53 

 delar qväfve. Att denna luft dessutom är betydligt rikare på 



