307 



genom nederbörd. I Finland är detta händelsen om hösten 

 och våren, då snön smälter med större eller mindre hastig- 

 het, hvilket förhållande jag anser öfverflödigt att här närmare 

 skärskåda. Jag tillägger endast, att vid snösmältnhujen om 

 våren jorden är frasen, så att vattnet icke genom den frusna 

 jorden kan intränga till djupet, och sålunda affhjta till de 

 nedlagda dränrören. Att detta torhållande måste utöfva in- 

 flytande pä den nödiga vidden af samlingsdränen och sug- 

 rören inser man lätt. För att nu bestämma den nödiea vid- 

 den af hnfvuddränen drager Parker qvadratrötterna af antalet 

 acres, från hvilka vattnet genom densamma skall afledas. Det 

 sålunda erhållna talet skulle då angifva rörets diameter i 

 mynningen af hnfvuddränen uttryckt i tum. Men rören, som 

 ingå i samlingsdränen behöfva icke, med anledning häraf, 

 vara af lika stora dimensioner, ända till ändan af denna rör- 

 sträng. Detta står äfvcn i nära förhållande till vattnets lokalt 

 förekommande fall, hvilket utöfvar ett positivt inflytande på 

 den hastighet, med hvilken vattnet flyter i rören. I detta 

 afseeude anmärker jag endast, att fallet måste vara så af- 

 passadt, att det flyter med en hastighet af åtminstone V2 fot 

 i sekunden, emedan, i motsatt fall, jordpartiklar som genom 

 rörfogningarne intränga i rören icke drifvas undan, utan qvar- 

 stanna i röret, så att detsamma dermed kan fyllas, och här- 

 igenom ett hinder för vattnets rörelse uppstår i sjelfva röret. 

 För öfrigt är det väl bekant, att man vid en dränerad 

 åkerjord fäster det begrepp, att öppna, utfalls- och lagg- 

 eller nackdiken förekomma på lämpliga ställen, och att de 

 förut begagnade så kallade tegdikena, då jorden dräneras, igen- 

 fyllas, samt att det dränerade fältet förses med vattenfåror 

 på större eller mindre afstånd från hvarandra, hvilka i detta 

 fall anses göra samma tjenst som tegdiken, i afseende å det 

 så kallade dagvattnets aflägsuande från den dränerade åker- 



