310 



Då tegen blifvit omsorgsfullt plöjd, inåste äfven ytan af alf- 

 ven erbjuda en lika beskaffad svagt convex yta. Vid sådant 

 förhållande är det klart, att vattnet vid ymnig nederbörd, då 

 matjordslagret icke kan kapillariskt qvarhålla mera deraf, 

 hydrostatiskt tränger till ytan af alfven. I följd af dess kon- 

 vexa yta, som sluttar åt hvartdera diket, kan vattnet icke 

 stanna här, utan flyter med större eller mindre hastighet åt 

 hvardera dikesrenen, och likLidigt uttömmas de i öfvermått 

 fyllda kapillarrummen i matjordslagret i samma riktning. Vid 

 sådan bunden jordmån inser man lätt, att af det vatten, som 

 faller på ytan af åkerjorden och icke intränger i densamma, 

 en betydlig qvantitet genast, enligt de hydrostatiska lagarne, 

 flyter i hvartdera diket, derifrån det ledes till utfallsdiket. 

 Vid sålunda utförd dikning, stannar vattnet icke på ytan af 

 alfven, bildar således ej heller ett källartadt lager under mat- 

 jorden, utan afiägsnas med lätthet^ såsom hydrostatiskt vatten, 

 hvarjemte det i öfvermått kapillariskt bundna vattnet, enligt 

 fysiska lagar, flyter ifrån matjorden *). Följden af detta 

 förhållande är den, att matjordslagret icke längre tid besvä- 

 ras af öfvermått af vatten, och att vattnets afdunstning från 

 jordens yta nedsättes till ett minimum, hvaraf den naturliga 

 följden är, att jorden icke, genom vattnets öfvergång i dunst- 

 form, förlorar så mycket af sin värme, såsom då täckta di- 

 ken blifvit använda. Den naturliga följden häraf är, att den 

 oxiderande kemiska processen i matjordslagret icke hindras ge- 

 nom öfverskott af vatten, och att sålunda vårdad jord äger en 

 högre temperatur i följd af vattnets minskade afdunstning 

 från jordens yta, och den kemiska oxiderande verksamhetens 

 oafbrutna fortgång, samt att matjorden endast en kort tid är 

 kapillariskt mättad med vatten. Sådan beskaftenhet af jorden 



*) Vi foi-iitsiitta härvid iitt tlikets ren icke är gräsbeväxt. 



