312 



jord, som hvilar på en blandad alf i bvilken, på 3 ä 4 fots 

 djup, finnes ett icke genomsläppande plastiskt lerjordslager, 

 gestaltar sig förhållandet annorlunda. Vi antaga nu öppna 

 tegdiken, underhållna och vårdade på sätt vi ofvanföre med- 

 delat, och af samma djup, d. ä. 1 fot från dikesrenen. Vid 

 ymnig nederbörd tränger vattnet från ytan af jorden ned mot 

 djupet, och stannar, der ett hinder möter dess vidare fram- 

 trängande, d. ä. å det lerjordslager, som vi antagit vid 3 

 ä 4 fots djup, och blir stillastående. Om nu det ofvanlig- 

 gande jordlagret är sandblandad lerjord, kunna vi antaga att 

 vattnet kapillariskt stiger omkring 1 fot; återstå 2 till 3 fot 

 till ytan af åkerjorden, hvilken icke besväras af från djupet 

 uppstigande vatten. Antaga vi matjordslagret till 1 fot, hvilar 

 detta på ett icke af vatten besväradt jordlager af 1 — 2 fot. 

 Här kunna tvenne olika förhållanden äga rum, i afseende å 

 kapillarrummens vidd i detta 1 ä 2 fots jordlager relativt 

 till det underliggande kapillariskt mättade jordlagret, när- 

 mast lerjordslagret. Om detta jordlager innehåller sådana 

 partiklar, att kapillarrummen äro vidare än i det underlig- 

 gande kainllariskt mättade lagret^ stiger vattnet, enligt ka- 

 pillär itetslagarne icke högre. Men äro kapillarrummen här 

 finare, äger ett motsatt förhållande rum, att vattnet stiger 

 1 '/.^ fot, således till matjordslagret, som i följd häraf besvä- 

 ras af vatten till sådan grad, att vegetationen i densamma 

 blir lidande. Vid detta förhållande, kan detta icke afhjelpas 

 fullständigt genom sådana öppna diken, som vi antagit, d. ä. 

 en fot djupa, helst vattnet här till största delen uppstiger 

 från alfven. Till någon del kan vattnet från ytan afledas till 

 diket, men vid sådan jord, som vi antagit, flyter, vid starkare 

 nederbörd, största delen af vattnet genoui jorden till djupet, 

 der det stannar såsom stagnerande vatten. Härifrån upp- 

 stiger detsamma sedermera till matjorden, i öfverensstäm- 



