313 



nielse med lagarne för kapillariteten. I sådant fall kunna 

 öppna diken icke fullständigt uppfylla de vilkor, som blifvit 

 uppställda för jordens befriande från för vegetationen skad- 

 ligt vatten; ty vattenspegeln i den sålunda dikade jorden kan 

 genom dessa icke sänkas mer än 1 fot i st. f. att densamma, 

 i den jord, som vi antagit, bort sänkas 3 ä 4 fot. I öfver- 

 ensstämmelse med fysiska lagar, kan denna olägenhet ratio- 

 nellt afhjelpas endast genom ändamålsenligt nedlagda drän- 

 rör, till ett djv^) af 4 fot; ty genom sådan afdikning sänkes 

 jordens vattenspegel till det djup, att vattnet från alfven, ge- 

 nom kapillariskt uppstigande, icke kan besvära matjorden, 

 och i sammanhang dermed de på denna odlade sädesslagen. 

 Mellan dessa antagna ytterligheter, som i det ena fallet ådaga- 

 lägga, att det besvärande vattnet icke kan aflägsnas genom 

 ändamålsenligt antagna täckdiken, men väl genom öppna di- 

 ken, i det andra fallet, att detta icke fullständigt kan vinnas 

 genom omsorgsfullt vårdade öppna tegdiken, men väl genom 

 täckdiken, kunna i naturen förekomma mångfaldiga grada- 

 tioner, i hvilka än den ena, än den andra dikningsmethoden 

 mer eller mindre fullständigt motsvarar ändamålet. 



Häraf föranledes man lätt till den tanken, huruvida icke 

 båda dessa afdikningsmethoder skulle kunna i vissa fall med 

 hvarandra förenas. För att vinna insigt i detta förhållande, 

 är det af vigt, att göra för sig klart, om de två anförda 

 dikningsmethoderna, genom hvilka vattnets afledande från den 

 odlade jorden afses, hafva med hvarandra någonting gemen- 

 samt, eller om de från hvarandra i något afseende afvika. 

 Båda methoderna hafva, såsom man lätt inser, gemensamt, 

 att åsyfta åkerjordens fullständiga afdikning, men afvika 

 från hvarandra i det hänseende, att då vattnet genom öppna 

 tegdiken afledes från ytan^ d. ä. sådant vatten^ som genom 

 nederbörd tillföres den odlade jorden, täckta diken deremot 



21 



