316 



änuu större fördel af sitt åkerbruk, oai de tillika skulle hafva 

 underhållit tegdiken, på sätt jag ofvanföre meddelat. Några 

 anföra såsom en fördel, att de genom tegdikenas igenläggande 

 inbesparat en betydlig areal af sin åkerjord. Vi svara, åker- 

 areal fattas icke i Finland, och kunna med skäl instämma i 

 marskalk Burjeauds yttrande till en af Frankrikes störste 

 agronomer M, de Gasparin, hvilken ville väcka marskalkens 

 intresse för jordbruksarbeten : „ Vårt fäderneslands väl fordrar 

 icke nä(jon förökniiuj af fruktbärande fält, utan en utveck- 

 linrj och förbättring af brukning ssättet på redan odlad mark^'^-). 

 Vi hafva ofvanföre anmärkt, att den påräknade skör- 

 dens qvantitet och densammas säkerställande är beroende 

 deraf, att vattnet så fullständigt som möjligt aflägsnas från 

 en åkerjord, hvilken gör anspråk på att anses rationellt vår- 

 dad. Användas öppna diken och vårdas dessa på sätt vi 

 ofvanföre anfört, kan en uppmärksam jordbrukare observera 

 och utan dröjsmål rätta de fel som uppstå uti desamma, 

 men inträffar af en eller annan anledning ett hinder för vatt- 

 nets afiopp i ett eller flere rördiken, kan sådant icke obser- 

 veras och således i tid rättas, förrän den misslyckade skörden 

 gifver anledning, att antaga något fel i de anlagda rören. 

 Hvilken förlust kan icke redan af sådan anledning tillskyn- 

 das jordägaren? En förlust som genom bibehållandet af öppna 

 diken kunnat förekommas, om ock villigt måste erkännas, att 

 liktidig dränering af en åkerjord, i hvilken alfven besväras 

 af vatten, är det enda sättet att, i den ökade skördens in- 

 tresse, fullständigt befria sådan jord från besvärande vatten. 

 Sådan operation utesluter icke behofvet af öppna diken, hvilka 

 väl icke ensamt för sig, men väl i förening med ncdlaga drän- 

 rör, kunna så fullständigt som möjligt afleda vattnet från 



*) L. J. Trochu, Franska armén år 1867, öfvcrsatt af G. M. Sljern- 

 svärd. Stockholm 1868, pag. 156. 



