198 



växterna lyftas upp från jorden. Fryser sådan jord i detta , 

 tillstånd om våren, under de vanligtvis kalla nätterna och 

 sedan åter upptinar, minskas dess volym, och följden häraf 

 är, att rötterna mer eller mindre blifva utsatta för luftens 1 

 omedelbara inverkan, så att de torka, och växternas utveck- i 

 ling sålunda äfventyras. Olägenheterna häraf äro för den ' 

 tänkande och omtänksamme jordbrukaren så klara, att vi 

 anse öfverflödigt att härom vidare orda. 



b) Specifik vigt eller täthet. 

 I inledningen till denna afhandling hafva vi anmärkt, 

 att en bestämd volym kan innehålla mer eller mindre ma- 

 terie, beroende af de konstituerande molekylernas större eller 

 mindre täthet. Vi hafva äfven meddelat, att med specifik 

 vigt förstås det tal, som uppgifver huru många gånger en j 

 kropp är tyngre än en lika volym vatten. Ett enkelt sätt « 

 att bestämma denna specifika vigt är följande: man fyller en 

 glasklocka med inslipad propp af glas ända till randen med J 

 destilleradt vatten och vrider in proppen, hvarefter flaskan väl 

 torkas och väges. Sedan man antecknat vigten, tömnies fla- i 

 skan och i densamma sättes en viss bestämd af vägd massa j 

 af den jord, hvars specifika vigt man vill bestämma, sedan I 

 denna jord förut blifvit torkad vid 100 — 105" C. tempera- j 

 tur *), och fyller flaskan såsom förut med destilleradt vatten. 

 Förrän flaskan är fylld med vatten, omskakas densamma med 

 sitt innehåll så att den jord densamma innehåller blir full- I 

 ständigt fuktad och fyller den sedan på anfördt sätt med i 

 vatten, så att all luft utdrifves, och, då vattnet ofvanoin jord- | 

 lagret klarnat, tillsluter man flaskan med glasproppen, torkar \ 



och väger densamma, hvarefter vigten antecknas. Skilnaden 



i 



*) Härigenom luir di't hygroskopiskt bundna vattnet blilVit utdrifvet , 

 frun jordmasaan. <} 



