207 



icke är förhållandet, inskränkes denna dilFusionsrörelse vä- 

 sendtligt, så att diffusion kan äga rum endast i de kapillära 

 och icke kapillära rum, i hvilka vattnet bildar ett samman- 

 hängande lager. Vattnet och de i detsamma upplösta äm- 

 nena fördelas icke likformigt i hela den odlade arealen, så- 

 som förhållandet är der jorden öfverallt är mättad med vatten. 

 Är nu jorden till hälften eller något mer kapillariskt mättad 

 med vatten, är det högst sannolikt, att en diffusion äger rum, 

 men denna är dock inskränkt, i förhållande till det fall der 

 jorden är likformigt mättad med vatten. Häraf följer klart, 

 att man icke kan uppskatta diffusion af lösta ämnen särdeles 

 högt i en jord, som innehåller vanlig grad af fuktighet. Tager 

 man härvid i betraktande, att växternas rötter upj)taga lösta 

 närande ännien, i öfverensstäunnelse med diffusionslagarne, 

 endast ifrån det vatten, som med desamma är i omedelbar 

 beröring, är det klart, att den framgäny ined hvilken väx- 

 terna utveckla suj i en odlad jord^ heror deraf, att densamma 

 innehåller riklig mängd växtnärande ämnen i sådan form, 

 att de äro lösliga i vatten, och att de sä jemnt som möjligt 

 ära fördelade i jorden. Denna jennia fördelning är endast 

 möjlig genom diffusion, hvilken beror derpå att nödig qvan- 

 titet vatten finnes i jorden; en riklig mängd växtnärande 

 ämnen tillskyndas åter jorden genom stark gödsling. Af hvad 

 vi sålunda anfört om diffusion i jorden, kan man draga det 

 praktiska resultat: att det är förmånligare att nedplöja göd- 

 seln så lång tid före sådden, att, vid inträffande regn, de växt- 

 närande ämnen jorden innehåller genom diffusion jemnt förde- 

 las i hela matjordslagret, hv ar af följden är att växternas rötter 

 öfverallt, dit de framtränga, finna närande ämnen, hvilka af 

 desamma kunna upptagas. Det är derföre klart, att, vid sådant 

 förhållande, likartad vegetation framträder på hvarje punkt 

 af den odlade jorden, hvarigenom af kastningen af växtmassa 



