228 



som äger en hög värrnekapacitet. Vattnet upptager der- 

 före betydligt värme, som dessutom ännu bindes genom af- 

 dunstning. Följden häraf är, att växterna icke till anmärk- 

 ningsvärd grad kunna uppvärmas. Men denna jordens be- 

 täckning med en tät vegetation är äfven orsak dertill, att 

 mindre värme från densamma utstrålar om natten, hvaraf 

 följden är den, att jordens värme härigenom qvarhålles. Vatt- 

 nets afdunstning är i detta hänseende af största vigt. Såsom 

 väl bekant öfvergår vatten vid hvarje temperatur i dunstform. 

 Då vattnet öfvergår i dunstform bindes en viss qvantitet 

 värme, hvilken tages från jordens öfriga beståndsdelar. Det 

 är klart, att jordens temperatur genom denna värmeförlust 

 måste aftaga. Följden häraf är, att jordens temperatur kan 

 sjunka under den omgifvande luftens. Vattnets afdunstning 

 stiger med luftens temperaturstegring, och ju mera värme 

 intränger i jorden, desto starkare blir afdunstningen af vat- 

 ten, och så mycket mera värme beröfvas jorden af denna 

 anledning. Väl bekant är, att i kärrmark vatten oafbrutet 

 afdunstar från jorden, om nödigt aflopp för vattnet saknas. 

 Häraf kan man således draga det praktiska resultat, att så- 

 dan våt jord är kall, och med tilltagande lufttemperatur för- 

 lorar mera af sin värme, så att jordens temjyeratur på ytan 

 kan blifva — 0. I Juli månad är, enligt Hällströms pag. 220 

 meddelade resultat, luftens medeltemperatur i södra Finland 

 högst -\- 16,01'* C , följden häraf är, enligt hvad jag ofvan- 

 före anfört, att en större qvantitet värme intränger i kärr- 

 jorden med ökad afdunstning af vatten och i sammanhang 

 derraed minskad temperatur i jorden såsom resultat, en minsk- 

 ning, som kan öfvergå till köldgrad. Om nu råg är sådd i 

 sådan jord, finner man klart, att i följd af jordens fysiska 

 egenskaper och de klimatiska förhållanden, som råda i södra 

 Finland, rågen i Juli månad är utsatt för frostens hemsökelse, 



