229 



hvilket inträffar på en tid då frösättningen begynnt, och saf- 

 ternas cirkulation i växten är mindre liflig än före blomnin- 

 gen. Häraf kan man draga det praktiska resultat, att råg- 

 skörden i kärrjord i Finland är ganska osäker, och att en 

 jordbrukare i sin kalkyl aldrig bör med säkerhet påräkna 

 skörd af råg från sådan jord, således icke, genom att för- 

 flytta hela sin rågsådd från bolåker till ny jord, spela ett 

 hasardspel. Härvid anser jag mig dock böra anmärka, att 

 åtskilliga lokala förhållanden, såsom skärgården, närheten af 

 ett vattenfall m. m., kunna förminska den risk, som är för- 

 enad med rågodling på sådan jord, som vi antagit. Det 

 synes mig dock ganska sannolikt, att detta förhållande ge- 

 staltar sig fördelaktigare i norra än i södra Finland, emedan 

 den tid solen derstädes verkar på jorden är så betydligt 

 längre än i södra Finland, och natten i samma förhållande 

 kort, hvaraf följden är den, att jordens värme icke hinner 

 utstråla till sådan grad, som i södra delarne af landet. Man 

 har grundad anledning till detta antagande, då man besinnar 

 att frosten i de flesta fall inträffar kort före solens uppgång, 

 hvaraf man kan finna, att en viss tid erfordras förrän vär- 

 mens utstrålning uppnått den grad, att jordens temperatur 

 sjunker till O". 



Af hvad jag anfört om det inflytande värmens utstrå- 

 lande från jorden utöfvar på dess temperatur, och i samman- 

 hang dermed på den påräknade sädesskörden, följer klart, 

 att det för den praktiske jordbrukaren är af största vigt att 

 känna de förhållanden som förhindra eller minska värmens 

 utstrålande från jorden. Jag har ofvanföre anmärkt, att vär- 

 mens utstrålning från den varmare jordytan beror på den 

 fysiska lagen, att jordens högre och luftens lägre värme sträfva 

 efter jemnvigt. Denna utstrålning har således sin grund i den 

 direkta vexelverkan mellan verldsrymden och jorden. Med 



