240 



märker sig framför det syre, som innehålles i den athmo- 

 sphaeriska luften genom egenskapen, att lättare och hasti- 

 gare förenas med andra ämnen, som härigenom syrsättas d. ä. 

 oxideras. Beträffande nu ljusets inflytande på jorden är det 

 högst sannolikt, att genom detsamma syre i det ytliga lagret 

 af jorden förvandlas till ozon, kvarigenom den oxiderande 

 verksamheten i jorden befordras. 



Elektricitetens förhållande lill jorden. 



Afven elektricitetens inflytande på jorden är föga be- 

 kant, ehuru man icke kan l)etvifla detsamma. Den beröring, 

 i hvilken jordens fasta beståndsdelar äro med vätskor, den 

 kemiska attraktionen emellan dessa, vattnets afdunstning m. 

 m. utveckla och bero högst sannolikt af elektriciteten. Det 

 är bekant, att den athmosphaeriska nederbörd, som kommer 

 jorden till godo, innehåller fri elektricitet, och att denna är 

 särdeles stark under heta sommardagar. Så har Schiihler fun- 

 nit, att den elektricitet som förekommer i ett regn, hvilket 

 faller i Juli månad, är 10 ggr så stark, som i det hvilket 

 faller i Januari. Man har således all anledning att antaga 

 elektriska strömmar i jorden. Peltier och Lamont*) antaga 

 hypothetiskt, att i jorden förefinnes en viss qvantitet negativ 

 elektricitet, hvilkens mängd icke förändras, men hvars för- 

 delning är föränderlig. Denna elektricitet kallar Lainont jor- 

 dens permanenta elektricitet^ till skilnad från den inducerade^ 

 som framkallas i hvarjc isolerad kropp, den må vara per- 

 manent elektrisk eller icke, då den kommer i närheten till 

 en elektrisk kropp. Athmosphaeren d. ä. luften utan vatteu- 

 dunst äger ingen elektricitet, och kan hvarkon leda eller bi- 

 behålla elektriciteten. Vi känna, att en konduktör, som är i 



*) Schumacher 1. c. pag. 278. 



