241 



beröring med en elektricitetsmaschin, kan laddas ined elektri- 

 citet, och att, då den erbjuder en glatt yta, elektriciteten i 

 deusaninia är jemnt fördelad. Men om nu en spets eller en 

 upphöjning anbringas på konduktörens yta, sanjlas här en 

 ökad qvantitet elektricitet, som under vissa förhållanden, 

 hvilka vi meddelat i inledningen, strömmar ut och gifver sig 

 tillkänna genom en gnista. Om nu, anmärker Lamont, jor- 

 dens yta skulle vara fullkomligt glatt, så skulle den elektri- 

 ska spänningen på alla punkter af denna yta vara lika stark. 

 Men denna jemnvigt stores af upphöjninfjarne på jordens yta 

 och genom dunster, som sväfva i atlimosphaeren. I det förra 

 fallet är det klart, att ju högre dessa upjjhöjningar öfver 

 jordens yta äro, i så mycket större mängd hopas elektricite- 

 ten i desamma. Beträffande den andra af de anförda orsa- 

 kerna till elektricitetens ojemna fördelning på jordens yta, 

 har man att skilja mellan två fall, uemligen om dunstmassan 

 är i beröring med jorden eller isolerad. I första fallet inträ- 

 der samma förhållande som på ett berg, elektriciteten lem- 

 nar den del af jordens yta, som står i beröring med dunst- 

 massan, och öfvergår på ytan af densamma. I det andra 

 fallet måste observeras, att hvarje kropp innehåller en obe- 

 stämd qvantiet latent d. ä. bunden elektricitet, hvilken, då 

 en annan elektrisk kropp kommer i dess närhet, blir fri. 

 Detta är orsaken dertill, att isolerade i luften sväfvande 

 unoln genoin den från jorden utgående fördelande verkan blifva 

 än positivt, än negativt elektriska. 



Från jorden skulle således, enligt denna theori, ut- 

 strömma negativ elektricitet, som väl är af betydelse för 

 växtlifvet. Genom försök, anställda af Fichtner, har det blif- 

 vit utredt, att då en elektrisk ström ledes genom en viss 

 qvantitet jord, af de växtnärande ämnen densamma innehål- 

 ler en större mängd löses, än i dylik jord, hvilken icke 



