256 



i jorden är det klart, att om skogen förstöres, minskad neder- 

 börd och vattnets hastigare afllöde måste vara eu naturUg 

 följd dcraf, ätVensora att skogsbäckarna icke mera erhålla 

 ett fortfarande tillopp af vatten, och under torra somrar upp- 

 friska slättbygden, utan uttorka, hvaraf ett menligt inflytande 

 på slättmarken måste inträffa såsom följd. Att genom sko- 

 gens aflägsnande jorden förlorat den källa till förökande af 

 dess humus, och att sådan jord, i st. f. att vinna i värde 

 genom de på jorden nedfallna bladens förmultning, tvärtom 

 förlorar den humus den inneJiåller genom dess sönderdelning 

 i kolsyra och vatten, anser jag mig endast i förbigående böra 

 anmärka. 



Vi hafva i det föregående anmärkt, att vatten samlas 

 i skogsmark och att detsamma af lätt insedda skäl ganska 

 långsamt afdunstar, i samma förhållande som skogen är tät 

 eller den derstädes förekommande mossvegetationen rik. Eme- 

 dan nu denna afdunstning försiggår långsamt och är fortfa- 

 rande, är det klart, att jordens och luftens temperatur i 

 skogsmarken måste vara lägre, emedan värme bindes vid vatt- 

 nets öfvergåug i dunstform och detta värme tages från jorden. 

 En annan orsak till jordens lägre temperatur, i förhållande 

 till den, hvarest skog icke finnes, är att jorden alldeles icke 

 eller ofullständigt träffas af solstrålarne. Då lui om somma- 

 ren jorden uppvärmes af solstrålarne, och luften här i samma 

 förhållande uppvärmes, är det klart, att den kallare luften i 

 skogen måste strömma ut öfver slättbygden. Denna luft är 

 äfven fuktig, innehåller en större mängd vattendunst, och 

 verkar härigenom i den heta zonen lifgifvande på den i slätt- 

 marken törstande vegetationen. Häraf följer således, att luf- 

 ten är fuktig oclt klimatet strängare i de länder, der vid- 

 sträckta skogar förekomma. Är jordens kapillära mättnings- 

 kapacitct i sådana länder hög, såsom fallet är med lerjord. 



i 



