276 



För att aflägsna det vatten, som vid ymnig nederbörd be- 

 svärar den odlade jorden, fordras öppna diken på en efter 

 lokalen afpassad distans, med starka nackdiken för att före- 

 komma vattnets tillopp från den omkringliggande trakten; 

 och för att aflägsna de tvätten, som, i öfverensstämmelse med 

 lagarne för kapillariteten, från vattendränkt alf uppstiger till 

 matjordslagret, erfordras täckta diken, anlagda i öfverens- 

 stämmelse med de fysiska lagar, som ligga till grund för 

 vattnets rörelse i åkerjorden. Eu tredje orsak till lerjordens 

 för vegetationen menliga alltför stora plasticitet är brist på 

 sand uti åkerjorden. Det är klart, att jordens sega beskaffen- 

 het i sådant fall skall upphäfvas genom tillförsel af nödig 

 qvantitet sand, sammansatt af korn, som iunehafva den stor- 

 lek, att desamma väl icke kunna, såsom humus och kalk, 

 lägra sig omkring de enskilda fina lerjordspartiklarne, utan 

 såsom korn insprängas ibland dem och sålunda bilda större 

 eller mindre rum i lerjorden. Åkerjorden blir härigenom 

 porös, tillåter vattnet att tränga igenom i öfverflödets dagar 

 och växtrötterna att intränga i dessa större eller mindre jord- 

 rum. Är den sand, som härtill användes för fin, så kallad 

 flygsand (finnarnes hieta), så inträffar detta icke; ty denna 

 är sammansatt af ytterst fina korn, hvilka, då de äro våta, 

 lägra sig så tätt vid hvarandra, att vatten icke kan flyta 

 mellan desamma, utan qvarhålles, och gör jorden vattensjuk; 

 denna slags sand kan således icke användas för att minska 

 lerjordens plasticitet. Likasom lerjorden är den vattenhållande, 

 men skiljer sig från densamma derigenom, att dess partiklar 

 icke adhaerera vid hvarandra; mättad med vatten flyter den 

 bort med vattnet, om eljest icke något mekaniskt hinder före- 

 kommer för afloppet. 



