278 



såsom magasiner, i hvilka jordens växtnärande ämnen för- 

 varas till framtida behof, hvaraf följer att en omsorgsfull 

 jordbrukare bör i sitt välförstådda intresse öka mängden af 

 dessa zeolitlier eller växtnäringsraagasiner för framtida behof. 

 Närvaro af dubbelsilikater utöfvar ett bestämmande inflytande 

 på åkerjordens verkliga värde, emedan dessa absorbera de 

 växtnärande oorganiska ämnena, och sålunda förekomma de- 

 sammas afgång med vattnet vid starkare nederbörd. 



Sedan vi sålunda afhandlat den rationella vården af 

 en åkerjord, som består af mer eller mindre seg och plastisk 

 lerjord, öfvergå vi till den behandling, som en rationell landt- 

 hushållare bör egna lös jord, vare sig att denna utgöres af 

 sandmylla eller ett mäktigt mullager på genomsläppande alf. 

 Sandjordens olägenheter äro 1) att den äger alltför svag 

 cohaerens, hvarföre vattnet^ äfven det hygroskopiskt bundna, 

 lätt afdunstar från ytan, så att jorden forkar till en för 

 vegetationen skadlig grad, 2) att de lösliga växtnärande äm- 

 nen denna jord innehåller, vid ymnig nederbörd, med lätthet 

 jemte vattnet flyta ned i alfven, hvarest de befinna sig utom 

 den gräns, till hvilken rötterna af våra odlade sädesslag fram- 

 tränga, för att ufptaga näring. Sådan jord är således be- 

 svärad af tvenne för jordbrukaren ganska svåra ölägenheter, 

 hvilka gäcka hans förhoppninger om en rik skörd såsom lön 

 för den möda och kostnad han å densannua nedlagt. Emot 

 dessa sandjordens olägenheter kan man uppställa endast en 

 fördel, nemligen att den är porös, således icke ställer hinder 

 i vägen för rötternas utbildning i alla riktningar. Till följd 

 af denna egenskap är sådan jord äfven lätt brukad, fordrar 

 mindre dragkraft, och kan plöjas när som helst, då jorden 

 icke är frusen. Jemföras nu sandjordens ölägenheter med 

 dess fördelar, finner man lätt, att de förra äro vida öfvcr- 

 vägande, hvarföre det är förenadt med den omsorgsfulle jord- 



