288 



genom nederbörd eller genom snösmältning. Det är klart, att 

 detta vatten sandas på den lägst belägna delen af det iuke 

 genomsläppande lagret, oeli att detta vatten här står under 

 ett visst hydrostatiskt tryck. 'J'illströminar vattnet från en 

 närbelägen sjö eller flod, måste vattenspegelns fallande eller 

 stigande i sjön eller floden äfven utöfva omedelbart inflytande 

 på vattenspegeln i den närbelägna jorden. Inträftar det för- 

 hållande, att vattenspegeln i jorden är belägen i matjords- 

 lagret och endast stundom öfver vattendragets yta, kan en 

 sådan jord icke besås med säd, utan bör behandlas såsom 

 äng. Om nu vattenspegeln i jorden största delen af året är 

 belägen så högt, att den kapillära stigniiigszonen uppstiger 

 ända till matjordslagret, besväras en sådan jord af öfverflöd 

 på vatten. Afven i detta fall bör ängskultur föredragas fram- 

 för odling af säd. Men odlas i sådan jord säd, måste jord- 

 brukaren inskränka sig till vårsäd, emedan höstsäd, sådd på 

 densamma, icke kan gifva någon grundad förhoppning om nå- 

 gon lönande skörd. Är matjordslagret af lös beskaffenhet, 

 så att det i matjorden uppstigande vattnet lätt aflägsnas ge- 

 nom afdunstning, kan förhoppning om en lönande skörd för- 

 bättras, men äfven i detta fall förefinnes ringa eller ingen 

 förhoppning att frånvinna jorden nöjaktig skörd af höstsäd. 

 Ar matjorden å sådan jord seg och sammanhängande, såsom 

 händelsen är. då lerjord ingår i densannna, afdunstar vatt- 

 )iet endast långsamt; utsigten att från sådan jord erhålla 

 nöjaktig skörd af säd, blir genom detta förhållande väsendt- 

 ligt förminskad. Ängskultur bör här föredragas. Sådan jord 

 kan icke blifva lönande för kultur, om icke orsaken till jor- 

 dens vattendränkta beskaffenhet aflägsnas, d. ä. insjöns eller 

 flodens niveau säidces, så att vattnet härifrån icke kan höja 

 vattenspegeln i den närbelägna jorden till den grad, att den- 

 samma stiger till matjordslagret, och att detta är beläget 



