290 



håller en mängd ämnen upplösta, och kallas dertore jord- 

 lösning. I åkerjorden, hvarest sädesslagen odlas, är den nor- 

 mala jordlösningen kapillariskt bunden. Denna lösning kan 

 och bör betraktas såsom de odlade växternas näringsvätska, 

 hvilken likasom blodet i kapillarkäi"len hos djuren, är spridd 

 i de kapillära rum, som bildas mellan de partiklar livilka 

 konstituera jorden. I dessa rum framtränga växternas rötter 

 under deras utveckling och upptaga härur närande ämnen, 

 i öfverensstämmelse med diffusionslagarne. Ju mera växt- 

 närande ämnen en jord innehåller, desto mera koncentrerad 

 är äfven jordlösningen i densamma, och i samma torhållande 

 finnes äfven i jorden en större qvantitet ännien i sådan form, 

 att de kunna upptagas af de odlade växterna för deras full- 

 ständiga utveckling. De växtnärande baser, som blifvit af 

 matjorden absorberade, måste således, för att kunna upptagas 

 af växterna, vara lösliga i vatten. Är detta icke fallet <äro 

 de att anses såsom ett i den odlade jorden befintligt kapi- 

 tal, hvilket icke gifver jordbrukaren någon ränta; de måste 

 således först upplösas genom syror. I detta afseende före- 

 finnas i hvarje med omsorg vårdad åkerjord lösningsme- 

 del i tillfredsställande qvantitet, såsom kolsyra, salpeter- 

 syra, krensyra, apokrensyra jemte andra organiska syror, 

 som bildas af de hunmssubstanser åkerjorden innehåller. Af 

 dessa lösande medel spelar likväl kolsyran hufvudrolen, eme- 

 dan fri kolsyra förefinnes i jordlösningen och de växtnärande 

 baser, hvilka blifvit lösta af denna syra, äfven bibehållas i 

 löst tillstånd så länge fri kolsyra finnes i åkerjorden. Or- 

 saken till den fria kolsyrans förekomst i hvarje väl vårdad 

 åkerjord är den, att den vinnes genom fortgående sönder- 

 delning af humus i kolsyra och vatten. Häraf inses således 

 klart vigten af att tillföra den odlade jorden sådana orga- 

 niska ämnen, hvilka bilda humus och såsom en produkt deraf 



