292 



5) Att, om hnrnnylla tillföres äkerjurden, densamma först 

 hör hafva varit hopluyd i hög, sä att de fria hamussyror den- 

 samma innehåller, gonom luftens iv/hjtande hlifvit modijierade. 



Såsom väl bekant äro de växtnärande ämnena ganska 

 många, och man kan redan på förhand antaga att dessa äfven 

 förekomma i jordlösningen. Härintills har man i den odUide 

 jorden uppdagat följande ämnen; kiselsyra, svafvelsyra, fosfor- 

 syra, salpetersyra, kolsyra, chlor, kalk, natron, kali, magnesia, 

 lerjord, jern, ammmoniak och på enskilda lokaler, till ringa 

 qvantitet. rubidium, lithium. mangan, koppar, zink, baryt, jod 

 ni. ni., hvilka dock äro för vegetationen af underordnad be- 

 tydelse. Bland organiska syror har man funnit humussyror, 

 oxalsyra, smörsyra, valeriansyra, propionsyra, alla, med undan- 

 tag af humussyrorna, till ganska ringa qvantitet och sålunda 

 af underordnad betydelse. De ämnen, som äro upplösta i jord- 

 lösningen, fördelas jemte denna i närmaste öfverensstämmelse 

 med de lagar som vi ofvauföre pag. 205 meddelat för diffu- 

 sion, vid närvaro af nödig qvantitet vatten, tilldess vätskan 

 öfverallt konnnit i jemnvigt, d. ä. lösningen öfverallt inne- 

 håller lika mängd molekyler af de upplösta ämnena. I hän- 

 delse en för denna diffusion icke tillräcklig (Qvantitet vatten 

 förefinnes, afstannar den, för att träda i full verksandiet då 

 åkerjorden genom regn erhåller tillbörlig qvantitet vatten. 

 Att vid denna diffusionsrörelse de ämnen, som ingå i lös- 

 ningen, tillika undergå en kemisk omsättning och substitu- 

 tion, anser jag mig endast i förbigående böra anmärka, 

 äfvensom att, då vatten afdunstar från ytan, de oorganiska 

 upplösta ämnena i fast form afsättas från kapillarrummen 

 på jordpartiklar, som begränsa dessa rum, för att sedermera, 

 då regn inträffar, ånyo ingå i jordlösningcn. — Af livad vi 

 anfört finner man, att närvaro af vatten i den odlade jorden 

 utgör ett oeftergifligt vilkor för växternas utveckling; och 



