298 



rören, och finner sålunda genom dessa ett konstgjordt utlopp 

 från jorden. Vattnet intränger härvid i rören genom fognin- 

 garne, emellan de särskilda rören. Att jorden härigenom be- 

 frias från det vatten, som besvärar densamma, kan det icke 

 falla någon in att betvifla, likasom det är klart, att jordens 

 vattenspegel sänkes till det djup, på hvilket rören blifvit ned- 

 lagda i jorden. Häraf följer äfven lika klart, att ju flere de 

 nedlagda rören äro, så mycket flere fogningar förekomma 

 äfven, och desto mera vatten kan äfven genom desamma in- 

 tränga i rören. De rör, som vanligen användas för detta 

 ändamål, torde vara omkring en fot långa. För vattnets in- 

 trängande i rören, från jorden på sidorna om dessa, är det 

 hydrostatiska trycket ett befordrande moment, så att ju högre 

 detta är, desto hastigare flyter äfven vattnet till rören, och 

 genom dessa till utloppet. Ar nu den jord, i hvilken drän- 

 rören blifvit nedlagda, af sådan beskafienhet, att den lätt låter 

 vattnet flyta igenom, befordras äfven vattnets aflopp i samma 

 förhållande med det resultat, att jorden på kortare tid be- 

 frias från det öfvermått af vatten, som besvärar densamma. 

 Ar deremot den jord som dräneras seg och mer eller mindre 

 plastisk, är det en hos denna utmärkande egenskap, att ka- 

 pillarrummen äro mer eller mindre slutna, så att vattnet 

 ganska långsamt eller alldeles icke flyter till dränrören. Den 

 plastiska egenskapen hos sådan jord är orsaken härtill. Ge- 

 nom de nedlagda dränrören har likväl genom konst ett med 

 luft uppfylldt rum tillkonunit i jorden, hvaraf följden är den, 

 att det kapillariskt bundna vattnet afdunstar i rören, och i 

 fall af temperaturvexling kondenseras till vatten. Häraf föl- 

 jer, att äfven sådan jord torkar, ehuru det sker långsamt, 

 samt att den intager en mindre volym, sprickor och remnor 

 bilda sig, som tillåta vattnet att lättare och till större qvan- 

 titet genouitränga. Men vid stark nederbörd, som fortfar 



