214 



innehåller 8 % vatten, lerjorden deremot 20 "/o- Sandjorden 

 är i följd häraf varmare än lerjorden, och af samma orsak 

 är kärr- eller mossjord kall. Dessa theoretiska resultat be- 

 kräftas fullständigt af erfarenheten, och äro för den omsorgs- 

 fulle och tänkande jordbrukaren af största vigt att observera. 

 I inledningen hafva vi meddelat att olika kroppar ut- 

 märka sig genom olika förmåga att leda värmen. Äfven de 

 olika jordarter, som ingå i åkerjordens sammansättning, hafva 

 olika värmeledande förmåga, ehuru denna icke ännu blifvit 

 mera specielt undersökt. Det är sannolikt att sand leder 

 värme hastigare än lerjord, fint fördelad kalk och humus, i 

 hvilket afseende vattnet såsom en dålig värmeledare äfven 

 utöfvar ett positivt inflytande. Såsom bekant är äfven luften 

 en dålig värmeledare. Häraf följer således klart, att en jord, 

 som innehåller vatten och i följd af sin porositet också luft^ 

 äfven svagare leder värmen än sådan jord, i hvilken ett mot- 

 satt förhållande äger rum. 



Beträffande jordens uppvärmning genom solen, har man 

 theoretiskt betecknat denna genom produkten af dess fysiska 

 värme, värmeledande förmåga och ytans beskaffenhet, då ti- 

 den tages såsom enhet. Om nu jordens uppvärmning antages 

 = X, specifika värme = C, värmeledande förmåga = V och 

 ytans beskaffenhet = F, så är X = C V F, Men vid de flesta 

 undersökningar i denna riktning, har man sökt att direkte 

 mäta den effekt, som solstrålarne frambringa i jorden, och 

 bestämt denna temperaturförhöjning för olika jordarter, så- 

 väl i deras torra som fuktiga tillstånd. Så har man erhållit 

 följande värden: 



Torrt tillstånd. Fuktigt tillstånd, 

 kalkjord 18« 10" 



lerjord blandad med sand 19" 12" 



mullrik jord 220 iso. 



