216 -'i 



..... i 



peraturen i de olika jordarternas tuktiga tillstand adaga- ^ 



lägger, att de olika jordarterna, hvilkas temperatur i detta i 



tillstånd undersöktes, innehålla öfverensstäinmande qvantitet ' 



vatten. Hiirvid anse vi oss dock böra tillägga, att temperatur- t 



olikheten kan stiga ända till 25*' vid jordens olika sluttning. \ 



I de afrikanska sandöknarne fann Livingstone, att sandjordens .^ 



temperatur ofta steg till 50 — GO" C. och Meyer fann jordens | 



temperatur i de fuktiga risfälten i China utgöra 45". — Men ] 



om sålunda jorden, genom solens inverkan, erhåller icke obe- ; 



tydlig tillökning i sin temperatur under loppet af dagen, vi- I 



ker denna ökade värme åter från densamma genom dess 



utstrålning. 



Värmens utstrålning från jorden. 



Då solen icke mera verkar på jorden, utstrålar värmen j 



från densamma, enligt de lagar, som ligga till grund för vär- 1 



mets meddelande till andra kroppar. Följden häraf är den, . 



att jordens temperatur aftager. De faktorer som härvid verka, i 



äro jordens värmeledande förmåga, specifika värme och ytans ) 



beskaffenhet^ i hvilket afseende färgen spelar en vigtig rol. i 



Då vid lika yttre temperatur den värme, som utstrålar från ; 



kroppar med likartad yta och till lika mängd, under en tids- j 



enhet är öfverensstämmande, är det klart, att temperaturen : 



hos den kropj), som under solens inverkan absorberat mindre ,! 



qvantitet värme, äfven hastigare aftager. Af denna anledning ] 



är det lika klart, att en kropp, som upptagit mera värme, i 



äfven har en större qvantitet deraf att utstråla, således, att ] 



längre tid erfordras förrän dess temperatur aftager till en j 



viss grad. Ju högre en kropps specifika värme är, desto | 



långsammare afkyles densamma. En kropps specifika vigt | 



står i niira förhållande till dess specifika värme, så att ju ' 

 högre dess specifika vigt är, så mycket lägre är äfven dess 





