218 



I 



Dessa resultat äro af vigt att observera, och bekräfta 

 fullständigt den mörka färgens inflytande på den hastighet, ! 

 med hvilken värmen utstrålar från olika jordarter, och är 

 härvid särskild anmärkningsvärd den egenskap att hastigt ^ 

 kallna, som tillhör humus. Och likväl har den praktiske jord- 

 brukaren vant sig att betrakta, närvaro af humus i åker- i 

 jorden, såsom en källa till dess ökade temperatur i förhål- 

 lande till den åkerjord som saknar humus. Men erfarenheten 

 har äfven lärt honom, att kärrjord, som blifvit föremål för ^ 

 kultur och besådd med säd, icke gifver säker förhoppning J 

 om skörd, i anseende till frostens härjningar. Dessa båda j 

 erfarenheter synas stå i strid med hvarandra, men denna ji 

 kollision är endast skenbar; ty den erfarenheten, att en mull- ] 

 rik åkerjord längre tid motstår frostens inflytande, står fast. 

 Orsaken härtill är den, att i åkerjord förekomma åtskilliga '■ 

 växtnärande ämnen, mellan hvilka en liflig kemisk verksam- 

 het äger rum, en verksamhet som producerar värme. För ' 

 upprätthållandet af denna kemiska verksamhet, är närvaro af [\ 

 kolsyra, som utvecklas genom mullkropparnes sönderdelning ^ 

 i kolsyra och vatten, af största vigt; ty den kemiska verk- .; 

 samhet, om hvilken här är fråga, utmärker sig genom så <m 

 kallad substitution af de oorganiska baser och syror, som 

 förekomma i åkerjorden, hvarvid bör ihågkommas, att den 

 lerjord, som förekommer i åkerjorden, vid sig binder dessa 

 oorganiska ämnen och sålunda möjliggör den kemiska attrak- 

 tion, som utmärker den kemiska verksamheten i jorden. I i 

 kärrjorden är denna verksamhet, med hänseende till den min- ,! 

 skade qvantitet oorganiska växtnärande ämnen densamma I 

 innehåller, af underordnadt värde. Den förlust af värme, som J 

 är en följd af uuillkropparnes starkare utstrålning af värme, » 

 hvilken sker så väl i åkerjord som i kärrjord, ersattes icke i 

 i denna genom de oorganiska ämnenas kemiska substitution, I 



