219 



såsom förhållandet är i åkerjorden, der närvaro af humus 

 och dess sönderdelning genom syrets inflytande tvärtom är 

 ett moment, som befordrar denna substitution. Af detta an- 

 märkningsvärda förhållande kan man således draga det prak- 

 tiskt vigtiga resultat: att tillförsel af mull till en åkerjord., 

 som hestår af lerjord, är ett vigtigt medel att öka denna jords 

 värme, att deremot tillägg af lera och sand till kärrjord är 

 det rationella sättet, att höja denna jords temperatur. Detta 

 är den rationella grunden för den erfarenhet, som blifvit gjord 

 i Österbotten, hvarest kyttlandsbruket är det förherrskande, 

 att påförande af lera å kärrjord., å hvilken råg blifvit sådd, 

 säkerställer skörden för frostens inflytande, så att., af två 

 invid hvarandra belägna tegar, der den ena blifvit „lerslagen^' 

 den andra icke, den förra icke skadats af frost, då skörden 

 å den senare blifvit af frosten förstörd. Häraf finner man 

 huru olikartade omständigheter äro verksamma vid jordbru- 

 ket, och att det således är den omtänksamme jordbrukarens 

 skyldighet att, i sitt eget välförstådda intresse, så vidt möj- 

 ligt, utreda desamma, och sedan derefter rätta sina operatio- 

 ner med den jord han odlar. 



Värmen utstrålar från jorden, endast då den omgifvande 

 luften har en lägre temperatur, i hvilket hänseende de olika 

 månaderna under året utöfva ett vigtigt inflytande. Schubler 

 har genom observationer i Tiibingen sökt att bestämma jord- 

 ytans medeltemperatur i solskenet, och luftens värmegrad i 

 skuggan mellan kl. 12 — 1 för de olika månaderna af året, 

 och erhållit följande värden: 



