59 



b) Konsonant förbindelser 



§ 46. Wt för kt förekommer i de två orden lofta sv. 

 lukta och loft sv. lukt. Såvidt jag känner, stå i nyländska 

 målet dessa två ord i detta afseende enstaka, men företeel- 

 sen är icke okänd på det öfriga nordiska språkgebitet. Jfr 

 t. ex. i skriftsvenskan instifta och i ns ti k t a. Se äfven 

 RuszwuRM II sid. 299 samt Kok § 167 och Aasen N. Gr. 

 §134 anm. 



§ 47. Ft för pt (fft för ppt), är en i målet ganska 

 vanlig företeelse, t. ex. 



njl. knafi^t sv. knappt fn. hneppt 



k0ft köpte keypti 



klilft klippt klippt 



glefft släppte sleppti 



käften kapten — 



Äfven det svenska skriftspråket har i icke få ord ut- 

 bytt det fn. pt mot ft, t. ex. kraft fn. kraptr, lyfte fn. lypti, 

 skifta fn. skipta, o. fl. Åtskillige grammatici (t. ex. den ut- 

 märkte GiSLASON Oldn. Forml. § 75) anse tillochmed fn. pt 

 i vanligt tal hafva ljudit som ft och talrika exempel finnas 

 i fornskrifterna på i enlighet dermed lämpadt skrifsätt t. ex. 

 eptir och eftir, opt och of t, aptan och aftan. Jfr Grimm D. 

 Gr. P sid. 313 f. 



Hvad motsvarigheter i öfriga nordiska allmogemål be- 

 träffar, hänvisar jag till Sidenbladh § 38 (pp plägar dock 

 i N. Ångermanl. icke förändras), Möller sid. XI (blott i S. 

 Halland), Wahlström sid. 7, Djurklou sid. 8, UparARK § 

 13, Linder § 90, Ruszwurm II sid. 305. Enligt Kok § 53 

 „kan man överalt i Danmark blandt de mindre dannede hore: 

 dyft, deft, taft, receft" och enl. Aasen N. Gr. § 134 

 öfvergår pt till ft i norra och östra Norge, under det att i 



\ 



