53 



svagt förslag af d (jfr nedan § 48 om gg), det veka k åter 

 ljuder städse som tj. Angående geminationema gg och kk 

 skall längre fram ordas, då fråga blir om konsonantförbin- 

 delser. 



Jag vill här anställa några upplysande jämnförelser mel- 

 lan exempel uppå de bägge olika uttalen: 

 Raseborgs V. härad, Pernå Raseborgs Ö. härad, Hel- 

 härad (utom Mörskom s:n) singe härad och Mörskom 

 och Pyttis s:n. socken, 

 geiting (utt. jeiting) geiting (utt. geiting) 

 ginom, -un (utt. jinom, -un) ginom, -un (utt. g inom, -un) 

 giroger (utt. jiroger) giroger (utt. girog*^er) 

 kina (utt. tjina = tvista) kina (utt. k'ina) 

 keliug (utt. tjeling, tjöling) keling (utt. k'eling) 

 kok (utt. tjok) kok (utt. k%jk) 

 geitingin (utt. jeitindjin) geitingin (utt. g*eitingin) 

 taki (utt. tatji) taki (utt. tak" i). 



Anm. 1. Ett skenbart undantag från livad ofvan sa- 

 des om det veka uttalet af g och k äfven inne i orden, då 

 vek vokal följer, gör t. ex. det nyssanförda giroger, utt. jirog- 

 er, icke jirojer, och många dermed likartade t. ex. mager, 

 flyger, söker, h vilka icke uttalas maj er, flyjer, sotjer, utan 

 med hårdt g- och k-ljud, men dervid är att märka att det 

 påföljande e är ett i nyare tider inskjutet halfljud, som i de 

 motsvarande fornnordiska orden icke återfinnes: magr, flygr 

 soekr. Jag hade derför kunnat, likasom Hipping, teckna 

 de nyländska orden på samma sätt med blott slutljudande 

 r, men hade då nödgats begå den inkouseqvensen att lika 

 fullt skrifva er t. ex. i sådana adjektivs ändelser, hvilkas 

 stamstafvelser lyktas på vokal: nyer, gråer, mjåer = fn. nyr, 

 grår, mjår (spenslig). Att sådana ord åter som dialektens 

 vatn, sokn, botn, hvari skriftspråket äfvenledes inskjutit ett 



