31 



4) svenskt öppet ö, fn. u (högst sällan), t. ex. 

 nyl. sunda sv. söndag fn. sunnudagr 



smider sönder sundr 



Anm. 1. I huld och full prset. ind. af hålda och falla 

 svarar u mot sv. öppet ö: höll, föll, fn. é: helt, féll. Detta 

 är så mycket märkligare som beslägtade germaniska språk 

 icke bilda prasteritum af dessa verb genom någon vokal ur 

 u-klassen, men nyländskan står häri bland svenska dialekter 

 icke ensam, jfr Sidenbladh § 13, Elmgren sid. 157. 



Anm. 2. Om u som subst. ändelse motsvarande skrift- 

 språkets a jfr § 17, 7 anm. 1. 



§ 19. y (målets korta y) motsvarar: 



1) svenskt öppet u allmänt endast i ordet yti =z uti 

 (dock ej i vestra delen af landskapet) och högst sällan, man 

 kan nästan säga endast hos en och annan individ (mest i 

 Pyttis), i några få andra ord t. ex. jyst, hyvu, styvu =z just, 

 hufvud, stuga. Afven i fornspråket har man exempel på att 

 vokalerna u och y vexla i samma ord, t. ex. skunda och 

 skynda. Jfr Rydqyist Sv. Spr. L. IV s. 75. 



2) svenskt öppet y, fn. y, i, t. ex. 



nyl. bryggo sv. brygga fn. bryggja 



bygga bygga byggja 



flytta flytta fly tja 



