6. Om participium prsesens, hvars ändelse skulle 

 vara andi, se ofvan § 64, 5. 



7. Participium prseteritum ändas a) på d, b) på 

 t, med iakttagande af hvad som redan blifvit sagdt rörande 

 verb, hvilkas stam ändas på någotdera af dessa två medljud; 

 er tillfogas ofta i masc. (och äfven fem.) sing., hvaremot 

 neutraländelsen t i klassen a oftast, i klassen b alltid bort- 

 lemnas, t. ex. no e tär snyggt byggd, stöde e k0ft reidan. 

 Pluralis alla tre genera ändas på a. 



Vokalförvandlande verb af 2: dra konjugationen. 



Inf. 



Dölja (fn. dylja, sv. dölja) 



Erja (fn. erja, sv. ärja) 



Göra (fn. göra, sv. göra) 



Legga (fn. leggja, sv. lägga) 



Seja (fn. segja, sv. säga) 



Selja 1. sölja (fn. selja, sv. sälja) sold 



Seta (fn. setja, sv. sätta) 



Skölja (fn. skola, sv. skölja) 



Smörja (fn. smyrja, sv. smörja) smiSrd 



Velja (fn. velja, sv. välja) 



Ven a (fn. venja, sv. vänja) 



Med undantag af göra äro alla dessa afledda med j 

 och det ringa antal-^), som här kunnat uppräknas, visar målets, 

 tillochmed i jämnförelse med skriftsvenskans, starka be- 

 nägenhet att göra sig af med dessa (såsom Rydqvist med 

 skäl kallar dem) ..dyrbara skapelser från den mest aflägsna 

 forntid." Detta sker antingen genom att upphäfva yokal- 

 förvandlingen, t. ex. glada, gladd, gladd 1. glädi, eller genom 



^8) Deriblanrl hafva i-edan de flesta antagit icke-vokalförvandlande 

 biformer i ])rfr't och supinum. * 



