77 



Sing. Masc. och fem. -a eller -äger, Neutr. -a eller -at. 

 Plur. Alla tre genera -a eller -aga. 

 Andra Konjngationen. 



Klasserna a och b. 



1. Om infinitiv en gäller hvad som sades här ofvan 

 § 65 1, således: a) bygga och bygg, g^rma och g^nn; b) lysa 

 och lys, rekka och rekk. 



2. Prsesens ändas på er t. ex. bygger, gömer, lyser, 

 rekker, utom då stammen har slutljudande r, i hvilket fall 

 ingen ändelse tillägges, utan stammen står fri, t. ex. gör, lär, 

 styr, icke görer, lärer, styrer. Likaså äfven tol af tola. 



3. Prseteritum ändas a) på d, b) på t, t. ex. a) 

 byggd, g0md, b) lyst, rekkt, jfr § 15, 3 anm. 1. Slutas 

 stammen på d eller t, tillägges i praeteritum ingen ändelse, 

 om konsonant står före slutbokstafven t. ex. a) båten vénd 

 inga: båten vände ej; b) tom lyft ankar, de lyfte ankar. 

 Står deremot vokal före stammens slutkonsonant, tilläggas d 

 eller t, utan att dock, såsom i skriftspråket, vokalen fram- 

 för den sålunda geminerade konsonanten förkortas; t. ex. a) 

 hon klädd sej grann ; b) vi bytt bestar, han bott me kniven. 



4. Imperativi 2 person sing. är lika med den för- 

 kortade infinitiven t. ex. bygg! g^m! lys! rekk! 2 person 

 plur. ändas på in: bygginl gomin! lysin! rekkini 



5. Supinum ändas antingen a) på d, b) på t, t. ex. 

 a) byggd, gömd, b) lyst, rekkt, eller ock i båda klasserna 

 på i (egentligen it, hvars t bortfallit enl. § 43), t. ex. byggi, 

 gomi, lysi, rekki; den senare ändeisen är nu den vanligare. 

 Slutas stammen på d eller t, gäller för förra fallet den för 

 pr^teriti ändelse angifna regel, d. ä. stammen står fri, om 

 konsonant föregår d eller t, t. ex. båten ha inga vénd, tom 

 ha lyft ankar. Deremot: hon ha klädd sej grann, vi ha bytt 

 bestar, han ha hött me kniven. 



