41 



t. ex. dröja, fsv. dröghia, i inedlersta Nyland dmga; töja, 

 fsv. töghia, i medl. Nyland tc^ga, men vissa ord finnas, der 

 öj höres öfverallt i landskapet t. ex nöj der, fröjd, böja. I 

 Borgå höres ej i enlighet med § 20, i. 



Anm. 2. Äfven i åtskilliga andra nordiska allmoge- 

 mål motsvaras det fornn. ey af en diftong, hvilken tyckes 

 ljuda olika på olika orter. Så i Estland enl. RuszwuRM II 

 sid. 311 (fn. ey = el, ai), i Vesterbotten enh Widmark sid. 

 12 (ey = oi), på Gotland enl. Rydqvist Sv. Spr. L. IV sid. 

 147 (ey z= ål), samt Säye Bern. över Gotl. s. 248. — I Par- 

 gas socken i Åbo län förekommer enl. Elmgren tveljudet 

 öj, men om det motsvarar fn. ey framgår icke af hans af- 

 handling. — I Norge svarar ey mot fn. ey enl. Aasen N. 

 Gr. § 27. På Färöarne enl. Hammershaimb s. 242 (ey z= oy). 



Anm. 3. Det område, diftongen öi har sig i målet an- 

 visadt, är betydligt inskränktare än de båda andra forntrogna 

 diftongernas (el och öu) och såsom redan ofvan § 13 anm. 

 antyddes, den enkla vokalen uttränger allt mera detta tve- 

 Ijud. Mycket skulle derför icke de ofvananförda exemplens 

 antal kunna ökas utan att uttömma hela förrådet, och äfven 

 af dessa uppträda redan former med lika ofta, af som- 

 liga oftare. 



§ 29. Diftongen ön motsvarar svenskt ö eller y, der 

 dessa ljud uppstått af fornnordiskt au, t. ex. 



