uyl. bon sv. bön fn. boen 



dr0g: arbetssläde, jfr fn. adj. drcegr: som dragés 



fn. doema 

 bloeäa 

 foera. 



Anm. Några enstaka exempel finnas uppå att målets 

 motsvarar äfven andra vokaler i fornn. än oe, de flesta i 

 svenskan öfvergångna till öppet ö, men som de ilro ganska 

 få, kunna de icke betraktas annorlunda än som anomalier 

 eller undantag. Sådana äro: 



nyl. töga sv. töja (äldre töghia) fn. tegja 



dr0ga sej dröja (ä. dröghia) ^^fä^ 



sJ0 sjö sjor, S8er 



gl0ma glömma gleyma 



gf/ma gömma geyma. 



Några flere ord, i hvilka diftongen ey motsvaras af må- 

 lets 0, kunde uppräknas, men som i de flesta fall detta tve- 

 Ijuds nyländska motsvarighet öi ännu fortlefver, måste jag 

 betrakta såsom en i nyare tider införd oegentlighet, den 

 der dock ju mer målet sträfvar att närma sig skrift-svenskan 

 alltmer kommer att få öfverlianden, likasom också diftongen 

 öu utplånas af det enkla 0. Alltså har 0, i likhet med det 

 långa é, ett egentligen ganska litet område i nyländskan och 

 måste i likhet med denna vokal betraktas endast som ett öf- 

 vergångsljud hvarhelst det inkräktat på det gebit, som till- 

 kommer andra sjelfljud, främst öu och öi. Jfr Aasen N. 

 Gr. §§ 23 och 24, samt här nedan om diftongen ye. 



2) svenskt öppet ö framför vissa konsonantförbindel- 

 ser, t. ex. 



nyl. binder sv. bönder fn. bcendr 



bddo (äfven bolda) böld fsv. byld 



