13 



6 uttalas som svenskt slutet o i sko, ex. sko. 



^^ n ^ n « u i nu, ex. bruner: brun. 



y r, n » « y i frysa, ex. nyss: nyss. 



å „ „ „ „ å i båt, ex. båt. 



ä „ „ „ „ ä i bär, ex. tär: der. • 



„ „ „ « ö i sjö, ex. sj0. 



|3) Korta vokaler. 



a uttalas som svenskt öppet a i afton, ex. tala. 



e „ „ „ r e i venster, ex. veg: väg. 



i „ „ „ „ i i skild, ex. bisi: gubbe. 



o „ „ „ » o i lopp, ex. skoda: skåda. 



u „ „ „ „ u i lund eller kanske med än 



mera dragning åt o-ljudet 

 ex. sumar: sommar. 



y „ „ „ » y i synd, ex. yvi: öfver. 



ö „ „ „ r ö i sönder, ex. jölpa: bjelpa. 



§ 4. De särskilda vokalerna skola nu bvar efter an- 

 nan tagas till föremål för undersökningen, bvarvid jag vill 

 jämnföra målet med skriftsvenskan i främsta rummet ocb der- 

 näst med fornnordiskan samt stundom med beslägtade dia- 

 lekter ocb språk, då derigenom någon upplysning kan vin- 

 nas. Att jag valt fornnorskan (såsom väl rättare vore i detta 

 fall att säga än „fornnordiskan'') bellre än medeltidssvenskan 

 till att med målet jämnföras ocb sålunda åskådligare lägga i 

 dagen dettas ålderdomliga lynne, bar skett dels emedan forn- 

 norskans ljud- ocb framför allt qvantitets-förbållanden synts 

 mig mera utredda ocb tydliga än fornsvenskans (i afseende 

 å diftongljuden skulle ju fornsvenskan tillocbmed alldeles 

 icke erbjudit bållpunkter för jämnförelsen !) dels emedan vi 

 bafva rikedom på utmärkta fornnorska ordböcker, under det 



