57 



bra. Vid Hofrättens session d. 19 Oktober voterades i saken, och 

 befanns da, enligt livad den underdåniga berättelsen vidhanden- 

 ger, ..at Borgmästaren Häggström eger den insigt och kunskap i 

 Finska språket, at en Iläradsbofdingesyssla i Finsk Jurisdiction, 

 utan hinder deraf kan af honom väl skiotas, om E. K. Mj:t i nå- 

 der täckes honom dermed hugna, samt at härmed således icke 

 sammanhänger, som de emot honom, angående dess okunnighet 

 i berörde språk hos E. K. Mj:t ingifna attester innehålla", Öf- 

 ver detta Hofrättens utlåtande resolverades i Rådet 1765 1 1 °, då 

 det öfverklagade förslaget ansågs böra ega bestånd. 



Slutligen förekomma i samlingarna några spridda anteck- 

 ningar angående de Finska translatorerne, hvilka anteckningar äf- 

 ven i sitt fragmentariska skick här torde böra meddelas, såvida 

 de kunna föranleda till vidare undersökningar om desse män, 

 hvilkas tillgörande för det Finska lag- och rättegångsspråkets ut- 

 bildning ingalunda får ringa aktas. 



Såsom den redan ofvanföre citerade Kgl. Res. 1735 f för- 

 mår blefvo desse, på ordinarie stat anställde, tjenstemän tillsatte 

 i anledning af presterskapets i Åbo stift besvär på riksdagen 1734, 

 De sorterade under Kansli Kollegium, hvilket också tillförene ge- 

 nom Kgl. Res. på samma presterskaps besvär 1727 2 g 3 fått sig 

 uppdragen tillsynen deröfver att Finskt (katekes- och psalmboks-) 

 tryck i Sverige icke, såsom klagadt blifvit, måtte af tryckfel van- 

 ställas. Det är ock ur nämnda embetsverks akter, som noggran- 

 nare kännedom om translatorernes skyldigheter och verksamhet 

 bör inhemtas. Deras förnämsta åliggande var att, under ansva- 

 righet, till Finska öfversätta utkommande Kgl. förordningar, och 

 skilde sig således väsendtligt från de tolkars, hvilkas tillsättande 



nedanfore in extenso såsom hihang meddela desamma (ehuru något 

 dragna), sub Lilt. A. ä B. 



