18 



promovera nägre Magistros med alfvarligh påminnelse, att ther- 

 till icke skall tagas någon stoor hoop, uthan ganska få skickelige 

 och lärde personer." Den 27 påföljande April beslöts att pro- 

 motionen skulle försiggå den 4 Maj och 8 Kandidater erhålla 

 Magistergraden. Till desse först utsedde kandidater hörde icke 

 Kollanius, men han jemte Sven Larsson fingo dock sednare, en- 

 ligt fakultetens beslut d. 2 Maj, tillstånd, att ,, de ock mage blifva 

 denna gång promoverade, emedhan the äro tillhörligen examine- 

 rade, pröfvade och godkände och för detta thermed tröstade at 

 the icke skole förskuttne blifva." Kollanius nödgades dock af- 

 gifva en förbindelse, att till sina studiers vidare förkofran ännu 

 en tid qvarstanna vid Akademin. Han sökte en tid derefter att 

 antagas till Konsistorii Notarie, hvilket likväl honom vägrades, 

 enligt Konsist. Protok. d. JO Sept. 1645, på den grund, att han 

 „ tvärt emot sin obligation förhollit sigh longan tijdh ifron Aca- 

 demien utbe på bygden, och icke thett ringaste låtit sigh höra 

 med präsiderande eller declamerande: Såsom ock at man tvif- 

 lade om hans färdighet i Svenska språket." Ville han blifva vid 

 Academien lofvades honom något stipendium regium. Det var 

 1645 Kollanius påbörjade sin Finska lagöfversättning, innefat- 

 tande Landslagen och Stadslagen jemte Rättegångs ordinantien, 

 Processen och Domarreglorna, hvarpå han arbetade i 3 års tid 

 och det, såsom han sjelf försäkrar, utan att hafva någon äldre 

 version för sig. Efter det denna öfversättning redan var känd, 

 blef han d. 21 Mars 1650 inskrifven såsom Auskultant i Åbo Hof- 

 rätt och användes sedermera vid domarebefattningar. Redan i 

 Spt. 1650 var han Karl Bondes underlagman i Karelen. Antogs 

 1653 af Assess. och Häradsh. i Öfra Satakunda P. Wigelius till hans 

 lagläsare, en syssla den han innehade till slutet af året 1655, 

 då han ännu namnes i denna egenskap i Åbo Rådst.-Rätts pro- 

 tokoll. 1659 11 höll Kollanius på Holrättens befallning syn mel- 

 lan Grefvinnan Agneta Horns säteri Karviala och derunder ly- 



