15 



Han skrcf dedikationen d. 14 Juli lill P. Brahe från sin gård 

 Tennas i Pargas, och upplyser har att öfversättningen vargjord 

 redan 20 år tidigare 7 ). 1644 var han Grefvinnan Kristina Bra- 

 hes fallmäktige i Euraåminne II. 1645 § injuriae process infor 

 Åho Rådst. R. emellan Presid. Jöns Korek och Hartv. Henriks- 

 son Speitz 8 ). Den sednare hlef genom dom 1645 £ efter Kon. 

 B. VIII dömd ifrån hfvet. Han tackade för rättvis dom, men 

 begärde att hans vadpenningar måtte deremot varda upptagna. 

 Vardt altså II. tillsagd ..dhet han skulle afstå med sitt onyttiga 

 skrifvande och sades derhoos at dhet var ej brukligit at emot- 

 taga vadpenningar i sådana högmålssaker, uthan Ransakningen 

 och Domen varder lijkväl inlefvererat uthi den högl. Kgl. Rätt". 



7 ) »Synes nästan ynkeligit vara, om icke the trogne Finske Sålda- 

 dater . . kunde något förstå ulbaff dem (neml. Krigsartiklarna). Och för- 

 denskull hafver man ex zelo seu amore Patriae, för Tjugu åhr sedan all 

 först efterfölliande KrigzArliclar upå Finska Tungomåål verterat.» På Fin- 

 ska: >Näky likimittnin Surcoitelldava olevan, joss eij ne uskolliset Suomen 

 Solldatit - - taidais jotakin nijslä ymmerdä. Ja sentehden ölen rninä» (alltså 

 han sjelf), «ex zelo seu amore Patriae, ennen cachtakymmendä aijaslaika 

 sitten, cackein ensin, jälljest seuravaiset Sota Articlit, Suomen kielelie 

 Käändänyt». Speitz' födelseår är okändt. Sääksmäki kyrkoböcker börja 

 först 1691. G. Adolfs krigsartiklar undertecknade d. 15 Juli 1621. 



8 ) Ut g. har i samligarna fåfängt sökt uppgift om anledningen till 

 denna rättegång; kan dock icke undertrycka sin förmodan, att densamma 

 närmare eller fjermare äfven rört Speitz' lagöfversättningsforetag i sam- 

 manhang med hans fordna extravaganser såsom domare. Just detta år 1645 

 påbörjade, och det, enligt berättigad gissning, på Jöns Kurcks uppmaning, 

 Kollanius sin lagversion; bland befordrarene af denna anföras samme Kurck 

 och P. Wegelius, således tvenne af Speitz' antagonister sen fordom. Pre- 

 sidenten Kurck, hvilken, som man (äfven genom Stats-Rådet Pippings grund- 

 liga undersökningar) vet, var en förklarad gynnare af Kollanius, torde på 

 något sätt hafva favoriserat denne framför hans medtäflare. Det var väl 

 af sådant skäl som Speitz å sin sida sökte, att vinna P. Brahes bifall och 

 hägn för sina litterära bemödanden. Om Kollanius nedanföre. 



