13 



(till P. Brahe?), så lydande: »Jagh hafver såsom dhen ringaste 

 iblandh andre, ox zelo Patriae, Krigz Artiklar på Finska verte- 

 pät, ock du nyligen uppå Högl. Sveriges Etijkes Regeringz för- 

 modelige nådige behagh, ined min egen bekostnadh, låtit them 

 af tryckel uthgåå; hälst att dhet synes nästan styggeligit vara i 

 Finland, att dee Enfaldige, och uti Svenska språket dher i Lands- 

 orten oöfvade, arme Soldater hafve uti framledne tider, somblige 

 mast för dheras egen brott, lijka som fää eller fåår, gåå till sjelfva 

 döden, oansedt the fattige aldrig förr halva hvarken rådt, hördt 

 eller Ibrstådt, livad om Krigz Articklar hafver haft att innebära. 

 Hafver fördenskull jag, ingalunda nthan orsak, dhet arbetet ta- 

 git mig före, till att fullborda hår. Och ville jag än vijdare, 

 auxiliante Deo, finska lagbooken sammaledes, heela Kunga Rijket 

 till beröm, publicera framdeles." 



Stiernman säger i Finlandia litterata om samme Speitz: 

 „Incepit quoque leges Snecicas civitate Fennonica donare", och 

 pä ett annat ställe i åheropade arbete anger han, att Speitz öf- 

 versalt och publicerat, förutom de redan nämnda krigsarliklarna, 

 jemväl åtskilliga Bergverket beträffande öfverhetliga förordningar. 

 De förre äro tryckte 1642, de sednare 1643. 



Speitz mästc foljakteligen anses som en i dylika arbeten 

 förfaren man. De stora misslag, som äro begångna i den äldsta 

 lagversionen, hvilken dock tyckes hafva varit temeligen allmänt 

 spridd, kunde ej hafva undgått honom. Ljungos öfversättning 

 åter, ehuru felfriare, förblef okänd. Emellertid hade redan ett 

 par upplagor af den Svenska lands- och stadslagen af trycket ut- 

 kommit. Del var af vigt, att erhålla en efter den korrigerade 

 och stadfästade originaltexten urarbetad Finsk upplaga. Att åstad- 

 komma sådant, var utan tvifvel afsigten hos Speitz. Stiernmans 

 uppgift antyder väl, att han åtminstone ej blifvit färdig med hade 

 lands- och stadslagen. Han kunde dock hafva fullbordat endera. 

 Vore detta fallet, måste man härvid tänka på stadslagen. Skälet 



