eller sina gamla plägseder och Svenskarne efter de lagar, som 

 i deras hemland tjenade dem till rättesnöre. Också synes an- 

 tagligt, att rattsutslagen fälldes efter den lag, som Lagmannen 

 eller Häradshövdingen vant sig att tillämpa. Sjelffallet är, att se- 

 dan under Konung Magnus Smek 1347 och derefter Konung Kri- 

 stoffer af Bajern en allmän Lands- och Stadslag utfärdats, den 

 borgerliga rättsställningen äfven i Finland småningom reglerades 

 i enlighet med dessas foreskrifter. 



Sålunda förheredt, blef behofvet af de Svenska lagböcker- 

 nas öfversättande till Finska desto känbarare ju längre landet 

 fortskred pä ett ordnadt samhällsskicks vädjoban. Huruvida nå- 

 got försök i detta syfte redan träffat Medellagen, är icke bekant. 

 Af Sveriges allmänna stadslag, hvilken tvifvelsutan till det mesta 

 sammanfattats på den tid Magnus Smek innehade thronen, kän- 

 ner man deremot med säkerhet åtminstone tvenne Finska öfver- 

 sättningar, nemligen de af Ljungo Thomae och af Mag. Abr. Kol- 

 lanius; hvartill måhända ännu kommer en tredje af lagläsaren 

 Hartv. Henriksson Speitz. De sparsammare notiser som finnas 

 om denna lags, äfvensom några andra speciellare rättsnormers, öf- 

 versättande, torde derföre icke behöfva en särskild framställning; 

 de påträffas utan svårighet äfven i det, om ock tillfälliga, sam- 

 manhang hvari de förekomma med de rikligare underrättelser man 

 eger om Landslagens öden på Finsk jord. 



Landslagen blef nemligen ganska ifrigt på Finska bearbetad 

 och kringspridd. Detta slutes deraf , att man ännu har i behåll 

 åtskilliga sådana öfversättningar och kunskap om en eller annan 

 redan förlorad; hvarförutom den förmodan synes berättigad, att 

 ännu flera torde kunna påfinnas, såväl inom Sveriges som Fin- 

 lands landamären, endast forskningsbegäret blefve rigtadt åt detta 

 håll. Emellertid må här de codices uppräknas hvilka hittills äro 

 kända. 



De utgöras af: 1) ett exemplar in folio, tillhörigt Kgl. Bi- 



