1(17 



i^iUtens bifall. Ty i sätlan händelse skulle val icke, menar jag, 

 denna iUVerdonistol kunnat At en nian, som endast tva månader 

 vid densamma tjenst*,']!)!!, eller kanhända hlull, säsom beniim- 

 nini-cn Anseullant berättigar att antaga, alhort dess ölVerlägg- 

 ningar, redan d. 21 Maji 1650 anförtro ett så vigtigt kall, som 

 alt halla Lagniansting i Karelen, i afseende hvarå han ock genast 

 lick ailägga sin Under Lagmans ed. Uppdraget var visscirligen 

 gifvel ad interim och till Ordinarie Lagmannens, Riksrådet Fri- 

 herre Ca/7 PhiUpsun Bondes vidare förordnande, efter det för- 

 valtningen af Lagsagan förgäfves erbjudils ofvannämnde Under 

 Lagman Henrik Jacobsson och Lagläsare Anders Michehson, hvilka 

 begge anmiirkt, att man ej nu såsom tillförene der kunde be- 

 konuna skjutshästar och fordcnskap, utan måste resa med egna 

 hästar. Men detta, som intet annat bevisar, än att nämnde per- 

 soner nu hade fiirdelagtigare beställningar, hvilka de icke ville 

 bortbjia, minskar ingalunda den förberördas vigt, utan förökar den 

 snarare genom indirekt antydning på den ifrågavarande landsor- 

 tens den tiden ovanligt svåra förhållanden. På dessa tyckes ock 

 Ilofrätten derföre ansett sig skyldig att göra Kolhinius uppmärk- 

 sam, dä honom efter edens afläggaude föreställdes, att han borde 

 hålla egna hästar och icke lega sådane, „eljest ginge hela Lag- 

 mansräntan upp i hästalega". 



Huru stor del af denna ränta honom tillföll, kan jag så 

 mycket mindre säga, som bestämningen deraf tyckes hafva an- 

 kommit på iunehafvaren af Lagmans embetet, h vilken under 

 tiden, såsom Ilofrättens Protokoll för d. 8 nästföljande Junii vi- 

 sade, för Advokat Fiskalen Peter Thesleff' utfärdat Under Lag- 

 mans fullmagt, men återfick densamma med föreställning, att 

 hvarken Assessorer eller Betjente i Hofrätten kunde få bekläda 

 sådane sysslor, jemte förmälan om Kollanii provisionella tillsät- 

 tande, samt derefter, oaktadt en ytterligare „föreskrift" (Rccom- 

 mendation?) för denne till honom ifrån Hofrätten d. 3 Maji 1651 



