100 



såsom ansedde alt gifva god forhoppning om sig och vara de 

 torftigaste. Men äfven af denna förmon synes han endast en 

 kort tid hafva förblifvit i åtnjutande, åtminstone till fullo, eme- 

 dan d. 27 Oct. 1641 , då en prestvigd Theologife och Medicinae 

 Studiosus ifrån Werndand vid namn Anund Bruun, hvilken d. 

 13 i samma månad i Akademien hållit en sedermera i Stockholm 

 1643 tryckt Oratio de Providentia Divina, såsom saknande lä- 

 genhet samt med hustru och barn lidande nod klagat öfver sin 

 fattigdom, till en hjelp, ,, allenast denne gång", beviljades 24 da- 

 ler Kopp.mynt „af de penningar Stipend. Abrahamus CoUanius 

 förverkat". På hvad sätt detta skett och huru länge följden 

 deraf fortfarit är okändt, men tyckes så mycket mindre kunna 

 tillskrifvas någon betydligare förseelse eller försummelse, än t. 

 ex. uteblifvande ifrån lärosätet utan anmäldl laga förfall, eller 

 ifrån någon öfning med Stipendiaterne, som i annat fall anteck- 

 ning derom icke borde i Protokollerne saknas. Imellertid finnes 

 åtminstone icke den merendels vanliga benämningen Stipendiarius 

 Regius på titelbladet eller någonstädes uti Kolland d. 10 Dec. 

 1642 under Professoren Georg Alani praesidium ventilerade Dis- 

 putation De aere in fpecie. Hans framsteg i studier befinnas 

 jemväl hafva varit något tvifvel underkastade, emedan vid öfver- 

 läggningen i Consistorium d. 27 Apr. 1643 om de personer, 

 hvilka kunde få komma till den förestående Magister Promotio- 

 nen, intet visst beslut ansågs böra fattas om Kollaniiis och en 

 annan, med namnet Folkenius, förrän de disputerat pro gradu, 

 och när de derefter försvarat sina Disputationer, den förre un- 

 der inseende af Professoren Mich. Wexionius, De Fortiludine, 

 förklarades d. 2 Maji, de „måge och blifva denne gång promo- 

 verade, emedhan the äre til börligen examinerade, pröfvade och 

 godhkände och för detta ther medh tröstade at thee icke skole 

 förskuthne bhfva", hvaraf vidare med så mycket större visshet 

 kan slutas att lika vilkor med den förut omtalade Herlicius äfven 



