83 



källa till fullständigare kunskap om allt livad som angår ToV' 

 pensis cflor återflyttningen till Sverige, intages derutur här en- 

 dast att han prestvigdes d. 12 Dec. 1649, var Oralor vid prest- 

 mOtet 1C53, hlef Poeseos et llistoriarum Lector vid Gynniasium 

 i WesterAs d. 9 Jul. 1656, Kyrkoherde i Odcnsvi 1663, då han 

 ock af Stiftets Biskop hugnades med Prostvärdighet, samt dog 

 d. 24 April 1679. Äled anledning isynnerhet af ofvanhemälda 

 anmärkning emot Torpensis, såsom alltför mycket egnande sin 

 tid åt en intet beröm värd verskonst, må dock äfven ur samma 

 källa ännu tilläggas, att Biskop Laurelius år 1660 förmanat ho- 

 nom „att han icke skulle sköta om några svenska rim, utan 

 sina discipulos in arte poetica exercera, så att de kunna car- 

 mina latina componera", äfvensom 1662, då djeknarne en sön- 

 dags eftermiddag i 3Iars agerat en tryckt comoedia om Josepho, 

 hårdeligen tilltalat honom såsom Rector att han icke vetat af 

 eller hindrat sådant, särdeles i passions tiden, „hvaraf tydehgen 

 syntes lättia och försummelse, ty det är ett stort arbete att läsa 

 öfver en comoedia", något, som likväl då hörde till allmän sed 

 i läi'overken. Huruvida icke nyssnämnda förmaning ej mindre 

 än den föregående anmärkningen varit dicterad mera af den för- 

 kärlek, hvarmed Romerska Literaturen i allmänhet och till följd 

 deraf Latinska skaldekonsten den tiden omfattades, än af varm 

 känsla för den fosterländskas värde i och för sig sjelf, tyckes 

 dock så mycket heldre kunna sättas i fråga, som nämnde Bio- 

 gi'af endast relatift bedömer vår författares skaldegåfva, sägande: 

 „han var lyckhg i latinska poesien, dålig, såsom nästan alla på 

 denna tid, i den svenska". En stor mängd poemer af båda sla- 

 gen skola finnas efter honom, dels tryckta, dels ock i manu- 

 script, af h vilka de flesta lära anträffas i Westerås Gymnasii Bi- 

 bliothek, men mig hai' det icke lyckats att få se andra än de 

 Latinska, som äro här nedanföre till prof aftryckta. 



För öfrigt och emedan Muncktell synes icke haft sig be- 



