21 



var af Kexlerus jenite Ivå andre af Kapitlets ledamöter för- 

 sedd *), ocli det således icke heller torde ItOra låggas den sist- 

 nämnde till last, att han sedermera, delta intyg oaktadt, med 

 den ft)r arbetets sluteliga skärskådande nedsatta theologiska Com- 

 mission instämt i dess ogillande, på sätt som det af honom, 

 tillika med riksdagsmännen for södra Österbottens presterskap 

 samt for Wemo och Sääxmäki Prosterier, Elias Uulinius och Claes 

 Alanus, nnderskrifna och i Åbo Tidningar 1792 N:o 50 aftryckta 

 Betänkande ntvisar. Derjemte kan likväl icke nekas att i detta 

 Betänkande, om än hedrande undertecknarencs hjertan, saknas 

 den själskraft, som möjeligen kunnat rädda deras vördade och 

 älskade förman ifrån den förestående olyckan. 



Denne förmans af annan anledning långt förut yttrade me- 

 ning om K [£ XL ER US såsom vetenskapsman, eller rättare både 

 Mathematicus och Theolog, förer mig nu till öfvervägande af 

 frågan huru han fullgjort sina pligter förnämligast såsom Akade- 

 misk lärare, men tillika såsom medlem af det Collegium, under 

 hvars styrelse och domsrätt den vid lärosätet studerande ungdo- 

 men lydde. Denna mening är uttalad i ett bref af d. 8 Mart. 

 1659 ifrån Terserns, såsom Universitetets nye men ännu icke 

 hitllyllade Procanceller, till dess Consistorium, som i hans från- 

 varo på förslag till en då, såsom ofvanför berättadt är, ledig 

 varande Theologiie Profession uppfört Kexlerus och synnerligen 

 recommenderat honom till erhållande af tjensten, ur hvilket i 

 Tengströms Minne Ofver Biskopen sidd. 46 och 47 till en del 

 aftryckta bref följande ord altså här intagas: „Mag. Kexlerus 

 hafver värfvat sig et berömmeligit nampn uti sin Profession, och 

 så länge Gud unnar honom krafter, kan han theruti, förmedelst 

 Guds välsignelse och sitt höga förståndh, uti Mathesi mycken 



*) Se Minne öfver Joannes Elai Terserus af Jac. Tengström, sid. 

 132, och de af samme förfallare ulgifna Handlingar, Till upplysning i Fin- 

 lands Kyrko-Uistorie , 5:e Häftet, sid. 152, 153. 



