88 



hälften af sommaren hemtats ifrån dödsorten kan ock slutas af 

 Chemneri berättelse, att det blifvit d. 2 Sept. jordadt i fadrens 

 graf (funus in farcophagum fui parenlis contumidalus), förmo- 

 deligen ett till familiens friherrliga stamgods Ilurningsholm hö- 

 rande grafchor uti Mörkö sockens kyrka. 



I ofvanför uppgifna Epitaphium namnes stormningen af Bro- 

 nitz (d. 14 Jul. 1614) såsom ett af de tillfällen, vid hvilka den 

 unge Grefven blifvit träffad af fiendens skott, och livilket del an- 

 dra varit utvisa WmEKiNuis ord i Konung Guftaff Adolphs lU- 

 ftoria sid. 249: „Den tid Jefper Anderfon (Kruns) drog ifrån 

 Ladoga vp til Nougården, fände han ett Partij til ett Stackeet 

 ther någre Ryffar figli inqwarterat hade, men Greff Clas Swan- 

 tefon bleff ther illa fkuten". Huru orätt Rosenhane förstått 

 dessa ord, ser man af uppgiften i Svea Rikes Konimga- Längd 

 sid. 44 alt Claes Sture stupade under Ryska fälttåget 1614, och 

 med så mycket större förvåning läser man derföre på samma 

 arbetes 94:e sida, att denne Grefve såsom Ryttmästare bivistade 

 Ryska kriget 1613, 1614 och deruppå gjorde en utrikes resa, 

 under hvilken han afgick med döden i Alvensleben d. 16 Jan. 

 1616. Skiljaktigheten imellan denna och Chemneri berättelse kan 

 likväl möjeligen hvad dödsdagen angår härröra endast af skrif- 

 eller tryckfel i ettdera arbetet, genom förvexling af Romerska ta- 

 len XIV och XVI, och huru så långt ifrån hvarandra belägna or- 

 ter, som Alvensleben och Oldesloh, härvid kunnat komma i fråga 

 låter äfven förklara sig, genom antagande att resan, hvars ända- 

 mål Rosenhane, såsom hans ord uppenbarligen röja, icke haft 

 sig bekant, först blifvit sträckt ett stycke inn i Tyskland, söder- 

 ut, åtminstone till Alvensleben, hvarifrån patienten dock nödgats 

 så att säga döende och kanske redan för död ansedd återvända. 

 Hvad sedan ofvanbemälda af Grefvinnan Sture uppgifna Datum 

 för dödsfallet vidkommer, synes mig sannolikt att äfven det får 

 tillskrifvas bristande uppmärksamhet på egenheten i Romarenes 



