kants ijonsten dorsUidcs kom till Torneå, hvarest företalet är skrif- 

 vet för hans finska OfversJitlning af Luthers mindre Cateclies, 

 tryckt 1G28 på hans bekostnad, likaså i Stockholm, med titel: 

 Somen KieUnen D. Martinus Luthkrin Pienembi Catechisjmis, 

 Soxan Kielen jiilkcn ojellii, A Canuto Cauemo Vwdeburgio. I 

 detta företal säger dess författare sig redan i trettio år hafva va- 

 rit lärare i Torneå församling, hvilket måtte varit Redacteuren af 



o 



Abu safts Herdaminne obekant, som i sednaue delen, sid. 244, 

 med förbigående af denne ibland Kyrkoherdarne i Torneå, troli- 

 gen missledd genom Er. Bruisnu nnder Er. Alstrins prsesidium 

 1731 i Upsala utgifna Disserlalio de urbe Torna eique adjacen- 

 tibus Paroeciis, hvars ofnllständighet i denna del iitgifvarene 

 sjelfvc likväl erkänt, då tillförlitliga underrättelser ej varit att 

 tillgå, för samma tid uppgifvit en Canutus Canuti, såsom Kyrko- 

 herde. Vid öfvervägande af allt detta i ett sammanhang före- 

 kommer det mig mycket sannolikt, att så väl bemälde Canutus 

 Martini, som vår nu ifrågavarande Heinricus Marti ni varit 

 söner af „garale Her Mårten^% hvilken alltså ock måtte varit an- 

 tingen född i Wiborg, eller åtminstone der bosatt före sin flytt- 

 ning till Stockholm. 1 minnestalet öfver Sva7ite Sture*), med 

 d. 29 Sept. 1616 undertecknad Dedication, anför dess författare, 

 sistnämnde Mårtensson, sin adolescenfia såsom ursäkt för bri- 

 sterne deruti, hvaraf och då ordet icke kan antagas vara här 

 nyttjadt i mindre utsträckning, än Romarene allmänneligen gåfvo 

 åt ynglinga åldern, berörda sannolikhet, hvad honom beträffar, 

 icke litet styrkes, enär han då icke var äldre, än att en man. 



trosläran vacklade imellan Lutheranismen, Calvinismen och Catholicismen, 

 på något sätt gjort sig Konungen misshaglig. Lika uppmärksamhet på 

 ofvanberörda namnet Oltif Olufsson torde ock knnna leda till någon kun- 

 skap om denne vår landsman, som är ännu mindre känd, än de tvä an- 

 dra, med hvilka vi nu hafva atl göra. 

 *) Skriften N;o Hl. 



