14 



vidt man vet, blifvil använd för andra behof, Sn till förvarande 

 af Kronans eller den i staden förlagde MilitJSrs förr.åder af hvarje- 

 handa slag. Detta ut\dsa, utom berättelsen i Borgå Gymnaui 

 Historia, sid. 59, att ifrågavarande stenhus 1780 af Ryska Gar- 

 nisonen nyttjats till hö-magasin, de i Kejserl. Senatens för Fin- 

 land Arkiv förvarade handlingar, som tillkommit då sedermera 

 Universitets Boktryckaren Iohan Christopiier Frenckell, den för- 

 ste med detta namn, som i Finland idkat yrket, hos Consistorium 

 i Wiborg anmält sig såsom sinnad att derstädes anlägga ett Bok- 

 tryckeri, allenast han kunde deruppå få Privilegier, hvartill Con- 

 sistorium ock uti till Kejsarinnan Elisabeth ställd och till Justitiae 

 CoUegium för Lief- och Estland insänd skrifvelse af d. 4 Maji 

 1751 recommenderade honom. Justitiae Collegium infordrade då 

 af Gouvernements Cancelliet i Wiborg utredning, om i svenska 

 tiden något Tryckeri funnits i staden, under hvems nppsigt det 

 stått, hvar derstädes tryckta böcker blifvit censurerade och rö- 

 rande allt hvad dess beskaffenhet anginge; hvaruppå Cancelliet 

 d. 17 Sept. svarade, att det i brist af alla Arkiver icke hade 

 om det fordna Tryckeriet någon kunskap samt derföre hört Con- 

 sistorium och Magistraten, hvilkas Baporter af d. 22 och 23 nästför- 

 lidne Junii tillika insändes. Huru många till fullständig upplysning i 

 bemälda Inrättnings Historia erforderliga omständigheter då redan 

 på stället råkat i glömska, ser man nu deraf, att Consistorium 

 förklarade sig icke känna i ämnet något vidare, än att en sådan 

 under svenska regeringens tid funnits i Wiborg och stått under 

 dåvarande Consistorii nppsigt, såsom der tryckta, ännu befmte- 

 liga, böcker visade, samt att dess tomt („die Buchdruckerey 

 Platz"), som sträckt sig till den såkallade Konungsgatan, bhfvit 

 af Höga Kronan intagen, äfvensom Magistraten inberättade att 

 uti dess Arkiv icke funnos några skrifteliga urkunder om Tryc- 

 keriet, men stadskunnigt vore och flere invånare ännu erinrade 

 sig, att ett sådant verkeligen funnits, invid dåvarande Gymnasii- 



