113 



Vished om, at delte Dyr er Professor Lunds Phyllomys brasi- 

 Hensù ^ som han har grundet paa nogle Brudslykker af Cranier 

 fundne i Huler*), men aldrig har været saa heldig at træffe 

 levende, og det er derfor saa meget uheldigere, at det eneste 

 Exemplar, som det hidtil er lykkedes at erholde, kun tilsteder en 

 ufuldstændig Beskrivelse**). 



*) Kongl. Danske Viilcnskab. Selsk. naturvid. o<r mallicin. Afliand!. Sde Deel 

 S. 243 Tal.. X\I Fig. 13. 

 **) Ved sin Fodforni, sin lykke, stumpe Snude, sine korte Ôren og talrige 

 Pigge slutter dette Dyr sig unægtelig ganske til Loncheres-SIægten , td 

 hvilken det ogsaa henfores af Waterliouse, hvem de Eiendommclighcder, 

 soniTandfoilioldet viser, ikke synes væscntiigc nok til derpaa at begrunde 

 en egen Slægt (Nat. Iiist. of (lie Mammalia Tart. 19 S. 330J. Da imidler- 

 tid Forskjcllen i Foinicn af Overkjæbens lundlænder hos konrhert's os 

 Pliyllomys lader sig udtrykke fuldkonnncn bestemt og tydelig, og ikke, 

 saavidt jeg vccd, udviskes ved Overgange, synes det mig dog, at der 

 nok kunde være Grund td at beholde Lunds Slægt, ialfald som en Under- 

 afdeling af Loncbeies. Da Professor I>und kun beskriver og afbilder 

 Kindtænderne i Overkjæbcn , skal jeg her bemærke, at Underkjæbens 

 Kindtænder ikke som hine erc deelte i fire smalle, af elliptiske Email- 

 striber omgivne, paralcllc Tvcrplader, men mere ligne dem hos Lonche- 

 res-SIægten, i del de paa den udvendigeSide erc forsynede med eet, paa 

 den indre med 2 skraat fortil retlede Indsnil; da imidlertid det ydre Ind- 

 snit moder det forreste af de lo paa Tændernes indvendige Side, deles 

 Tandkronen derved i 2 Tverplader, af hvilke den forreste nogenlunde 

 har Form af en smal Ellipse cllei' rettere llahniaane, medens den bageste 

 er hjerteformig eller Vformi«!- indskaaren ; paa den foireste af Kindtæn- 

 derne findes der imidlertid, ligesom hosLonclicrcs-Slæglen, fortil endnu en 

 lille accessorisk tredie Tverplade, der ligesom den bageste er bjerlefor- 

 niig, saa al den smalle enkelte Flade her kommer til at ligge midt niellent 

 tvende hjerteformige , og at denne Tand paa den ydre Side har 2 paa 

 den indre 4 Indsnit. Fortænderne ere ufarvede, hvide. — Farven er paa 

 Rygsiden rustrod hist og her isprængt med hlaagraat, idet saavel Haa- 

 rene som Piggene fra Roden af ere graaligc i et kortere eller længere 

 Stykke, og derpaa blive levende rustfarvede, hvilken Farve dog paa sine 

 Steder, navidig paa Piggene langs Ryggens Midte, atter gaaer over til 

 niörk graabruunlig i den yderste Spidse. Undersiden er meget lys isa- 

 belleguul. Piggene ere som sædvanlig flade og rendeformig udhulede 

 paa Oversiden; de fleste ende i en meget fiin, böielig, haarlignende 

 Spidse (ligesom Azaia angiver det om sin ral épineux^, og hvor denne 

 Spidse mangler, og Piggene altsaa have en virkelig stikkende Od, seer 

 man tydlig, at den er afslidt; jeg niaa imidlertid her bemærke, atjeg 



