92 



vistnok don mindst særegne Vegetation af alle danske Provind- 

 ser. Dette fremgaaer deels af det ringe Antal Planter, som for 

 den ore eiendommdige ^ nemlig kun 3*} (Helosciadium re- 

 pens, Lathyrus Apliaca , Cotula coronopifolia) , deels af en 

 iöinefaldende Mangel paa char aderistis lie Plantor. Af de faa 

 Arter, som hor synes at spille en noget större Rolle end 

 andetsteds nævntes Arum maculatura, Scrophularia aquatica, 

 Thymus Charaædrys, Rubus vestitus (især mod S.), Papavor 

 Rhocas (især mod N. O.). En anden Omstændighed som bor 

 omtales ved den fyenske Vegetation er sammos Mamjd paa ad- 

 skillige andetsteds hyppige Planter. Saaledos indtager Lyngen et 

 langt mere indskrænket Areal end i de fleste andre Egne; Fleer- 

 tallet af de Lyngen ledsagende Planter (Erica Tetralix, Vacci- 

 nium Vitis idæa og uliginosum, Andromeda, Empetrura, Lyco- 

 podia, Myrica Gale o. s. v.) ere kun bemærkede paa ganske 

 enkelte Localiteter**). Fremdeles savnes nogle Arter (f. Ex. 

 Helianthemum vulg., Plantago media, Echium, Anchusa, Carduus 

 acanthoidcs, Arctium tomentos.) enten aldeles eller for störste 

 Delen i Fyen med Undtagelse af Halvöen Hindsholm, hvor de 

 næsten alle forekomme i Mængde***). 



I den vestlige ug nordlige Deel har Fyen megen Overeens- 

 stommelsc med Halvöens Ostkyst, hvilket viser sig ved folgende 

 Plantor: Genista anglica og tinctoria, Ornithopus, Arnica, Cen- 

 taurea phrygia. Ilex Aquifolium, Phyteuma spicatum , Ranunculus 

 januginosus, Luzula maxima, Melampyrum silvaticum. — Ue 

 ostlige og sydlige Egne af Fyen ligne derimod mere de östligero 

 Öer (Vest-Sjælland, Lolland, Falster) ved den hyppige Forekomst 



*) Efter llornein. 12. 

 **) .Mangelet) af de her paapegede Planter har Fyen tilfælles med Lolland og 

 Sydvest-Sjælland. 



*♦*) De her nævnte Arter erc ogsaa i)aa llalvöcn S. for Randers Fjord yderst 

 sjeldne. 



