44 



ligning , der har ladet ham oversee Forskjellen mellem disse 2 

 Former. 



Spörgsmaalet bliver nu, om ikke den Art, som Valenciennes 

 har havt for sig falder sammen med min E. xenodon^ en For- 

 modning, som Overeensstemmclsen i Tandforholdet let kan op- 

 vække; det er imidlertid let at vise at heller ikke dette kan 

 være Tilfældet. 



Forst og fremmest har nemlig Valenciennes's Art (hvis man 

 tor domme fra Afljildningen} en anden Habitus end min, der 

 hvad de ydre Omrids angaaer saa paafaldende ligner denne 

 Forfatters Cynopolamus gibbosus^ at Afbildningen af denne i saa 

 Henseende giver en god Forestilling om min Fisk. Ved 

 Siden af denne generelle Formforskjel lader der sig nu ogsaa 

 paavise talrige Afvigelser i de enkelte Forhold. 



Saaledes er Ôiet meget störrc hos Valenciennes's Art, saa 

 at det knap kan indeholdes 3 Gange i Hovedets Længde (maalt 

 til Gjællelaagets Bagrand} , medens det hos E. xenodon kun ud- 

 gjör en Fjerdedeel af Hovedet. Fremdeles udhæver denne For- 

 fatter udtrykkelig, at Underkjæben lægger sig foran Overkjæben, 

 naar Munden lukkes; hvorimod det modsatte er Tilfældet hos 

 min Art. Dernæst fremstiller Valenciennes's Figur Analfinnen lige 

 hol for og bag, og langs Roden beklædt med flere Rader Skjæl, 

 medens at denne Finne hos Epicyrtus xenodon bagtil er 3 Gange 

 lavere end fortil, og aldeles ingen Skjælbeklædning har langs 

 Roden uden for saa vidt, at den nederste Række af Kroppens 

 Skjæl med deres ene Ende rage lidt ned paa Finnen; ogsaa an- 

 gives Antallet af Stranlerne i denne Finne endeel större end del 

 er hos min Art, nemlig til 60. Endvidere er Halefinnens Form 

 forskjellig; thi medens den hos min Art er dybt klöftet i 2 

 ligestore Flige, er den hos den anden bagtil kun svagt indskaa- 

 ren og derved deelt i tvende afrundede Lapper, af hvilke dçn 

 nederste er betydelig större end den överste. Og endelig synes 

 den Omstændighed, at der hos Valenciennes's Art findes næsten 



